Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 42142,10 грн. та судові витрати. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2024 справу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ( а.с. 53-55). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.12.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. ( а.с. 71-72) 20.12.2024 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні ( а.с. 74-75). В обґрунтування позову зазначено, що 07.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір №06815-02/2022 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42142,10 грн., з яких: 14300 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 27842,10 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаним договором в розмірі 42142,10 грн., яку позивач просить стягнути ( а.с. 1-5). 27.05.2025 позивачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є необгрунтованими, позивачем не надано доказів укладення договору, отримання відповідачем грошових коштів. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не містить арифметичних розрахунків заборгованості окремо по тілу кредиті та по процентам, вважає такий розрахунок не обгрунтованим. Також вказує, що у кредитному договорі є різні відсоткові ставки, тобто не зрозуміло, який саме розмір відсотків був застосований при розрахунку заборгованості. В період строку кредитування, з 07.02.2022 по 08.03.2022, проценти нараховувалися за акційною процентною ставкою в розмірі 0,5%, вважає, що проценти за користування кредитом повинні становити 2145 грн. Просила у задоволенні позові відмовити ( а.с. 84-87). 04.02.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідно до умов кредитного договору та договору позики, кошти надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними. Враховуючи, що відповідач не оспорив, не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Також зазначає, що відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів. Просила, відзив на позовну заяву залишити без розгляду, стягнути з відповідача судові витрати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі ( а.с. 91-100). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача, адвокат Синишин П.Є., у судовому засіданні просив у позові відмовити з мотивів, що викладені письмово. Суд заслухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 07.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір по надання фінансового кредиту №06815-02/2022. За умовами даного договору [PERSON] надано фінансовий кредит в розмірі 14300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 08.03.2022, дата надання кредиту 07.02.2022 (п. 1.2.). Відповідно до п.1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника W9382 (а.с. 6-8). Згідно з додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту №06815-02/2022, Графік платежів, види платежів за кредитом: 14300 грн. - сума кредиту за договором погашення суми кредиту, 7507,50 грн. - проценти за користування кредитом, реальна річна процентна ставка - 20161,53%, загальна вартість кредиту - 21807,50 грн. ( а.с. 9). 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ». Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору ( а.с. 11-13). Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей ( а.с. 14). Відповідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] в сумі 42142,10 грн., з яких: 14300 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 27842,10 грн. - сума заборгованості за відсотками ( а.с. 15). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах суми зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що в електронній формі 07.02.2022 було укладено договір про надання фінансового кредиту №06815-02/2022. Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним кредитним договором. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про надання фінансового кредиту №06815-02/2022 від 07.02.2022 в сумі 14 300 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №06815-02/2022 від 07.02.2022 в розмірі 42142,10 грн., з яких 14300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27842,10грн. - сума заборгованості за відсотками. 07.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір по надання фінансового кредиту №06815-02/2022. За умовами даного договору відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 14300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 08.03.2022 (п. 1.2.) Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №06815-02/2022 від 07.02.2022 за період з 13.01.2023 по 31.05.2024, станом на 31.05.2024 заборгованість за кредитним договором №06815-02/2022 від 07.02.2022 не погашена, залишок заборгованості складає 42142,10 грн., з яких: 14300 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 27842,10 грн. - сума заборгованості за відсотками ( а.с. 16). Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Разом з тим, як вже було зазначено, згідно з п. 1.2. Договору про надання фінансового кредиту №06815-02/2022 від 07.02.2022 кредит надається строком на 30днів. Відповідно до п. 1.3. вказаного кредитного договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу, та Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №06815-02/2022 від 07.02.2022, проценти за користування кредитом становлять 7507,50 грн. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до вимог статті 1048 ЦК України. Доказів, що відповідачем було здійснено пролонгацію вказаного договору не надано, чи не дотримано п. 1.4. Договору. Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за договором №06815-02/2022 від 07.02.2022 у розмірі 7507,50 грн., тобто у межах строку кредитування. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником прав та обов`язків кредитодавця, а зобов`язання залишились невиконаними, тому заборгованість за вказаним кредитним договором №06815-02/2022 від 07.02.2022 в сумі 21\~807 ( двадцять одна тисяча вісімсот сім) гривень 50 копійок, з яких : 14 300 (чотирнадцять тисяч триста) гривень -сума заборгованості за основною сумою боргу, 7\~507 (сім тисяч п`ятсот сім) гривень 50 копійок- сума заборгованості за відсотками, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до частини другої\~статті 89 ЦПК\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1566,50 грн.

Outcome: approved