Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У грудні 2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2022 року між ТОВ «Улф-Фінанс» та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208110892. За полісом забезпеченим є транспортний засіб Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2022 року у справі №201/6904/22 встановлено, що 21.08.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем Рено, державний номерний знак [NUMBER] , в районі буд.60 по вул.Набережна Перемоги у м.Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив автомобіль Фольксваген, державний номерний знак [NUMBER] , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 2.10а ПДР України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП. 03.10.2023 року власниця потерпілого транспортного засобу [PERSON] звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Beetle, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з розрахунком вартості страхового відшкодування вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законом, складає 6311,47 грн. Страхове відшкодування у розмірі 3811,47 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн виплачено на користь потерпілого транспортного засобу на підставі страхового акту №ОЦВ-22-04-80253/1 від 07.10.2022 року. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму шкоди в порядку регресу та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. У позовній заяві вказала, що просить розгляд справи здійснити без участі представника ПАТ «НАСК «Оранта». Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди представника позивача постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2022 року [PERSON] , керуючи автомобілем Рено, державний номерний знак [NUMBER] , в районі буд.60 по вул.Набережна Перемоги у м.Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив автомобіль Фольксваген, державний номерний знак [NUMBER] , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 2.10а ПДР України. Постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (справа №201/6893/22, справа №201/6904/22). Відповідно до частини шостої ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2022 року. З поліса №208110892 встановлено, що таким забезпечено цивільно-правову відповідальність водіїв автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] . Договір укладено між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», період дії поліса з 12.02.2022 року по 11.02.2023 року включно. 07.09.2022 року [PERSON] звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 21.08.2022 року за участю автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля марки Volkswagen Beetle, державний номерний знак [NUMBER] . З розрахунку страхового відшкодування від 06.10.2022 року, страхового акту №ОЦВ-СП-22-04-80253/1 від 07.10.2022 року встановлено, що розмір матеріального збитку, спричиненого внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 6311,47 грн, розмір відшкодування, з врахуванням франшизи в сумі 2500 грн, становить 3811,47 грн. З платіжної інструкції №45849 від 07.10.2022 року встановлено, що внаслідок заподіяної [PERSON] шкоди потерпілому [PERSON] виплачено 3811,47 грн. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч.1 ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної, події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. «в» 38-1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Приписами ч.2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди відповідно до ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому з відповідача на користь позивача підлягає виплата в якості виплати страхового відшкодування в розмірі 3811,47 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved