Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народженні зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що її батьками були[PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] , які перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилась вона [PERSON] , [INFO] . 26 березня 1997 року шлюб між [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] був розірваний, та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . 01 жовтня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] [INFO] в період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що 02 жовтня 2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] їх мати [PERSON] , померла. Після смерті матері [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] перебував на первинному обліку служби у справах дітей Одеської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дитини [PERSON] , померла [INFO] , а батько дитини- [PERSON] , [INFO] , громадянин Р. Молдова, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . на підставі ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року перебував під вартою на час слідства. Крім того, відповідач неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 липня 2021 року №313/01-06, малолітньому [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 серпня 2021 року №378/01-06 бабусю малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було призначено його опікуном, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобов`язано [PERSON] вчинити дії щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що на момент звернення до судубабуся малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не може у повному обсязі здійснювати опіку на своїм малолітнім онуком [PERSON] , оскільки має похилий вік (72 роки), а також вона перенесла тяжке захворювання та операційне втручання по видалення злоякісного новоутворення, хворіє на цукровий діабет II ступені. Позивачка зазначила, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє жодної заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дитиною освіти, та взагалі з нею не спілкується. Фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Стверджувала, що дитина повністю знаходиться на її з чоловіком вихованні та утриманні, вони фактично замінюють йому його батьків у всіх сферах життя. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , громадянина Р. Молдова, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та встановити над малолітнім [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити її опікуном. Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 117-118). Ухвалою суду від 28 січня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 143). Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року позовні вимоги в частині встановлення опіки та призначення опікуна були залишені без розгляду (а.с.149). Позивачка та її представник, діюча за ордером від 23 жовтня 2024 року в судове засідання не з`явились, надали заяву про підтримання позовних вимог та просили суд розглянути справу за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. За ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звуко записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. За положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 27). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2010 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №489, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.26). Встановлено, що [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.21). 26 березня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.19). Після розірвання шлюбу, [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17-18). Встановлено, що 02 жовтня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.20). [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.28). Отже, позивачка є рідною сестрою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] перебував на первинному обліку служби у справах дітей Одеської міської ради, оскільки мати дитини [PERSON] , померла [INFO] , а батько дитини [PERSON] , [INFO] , громадянин Р. Молдова, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . на підставі ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року перебуває під вартою на час слідства. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 липня 2021 року №313/01-06, малолітньому [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 серпня 2021 року №378/01-06 [PERSON] , [INFO] , бабусю малолітнього [PERSON] , [INFO] призначено його опікуном, визначено його місце проживання разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобов`язано [PERSON] вчинити дії щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] (а.с.29-30). 31 серпня 2021 року [PERSON] було надано посвідчення опікуна (а.с.22). Встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг про реєстрацію місця проживання особи №К1-164783-ф/л від 27 листопада 2018 року (а.с.31). Відповідно до довідки голови правління ЖБК «Іллічівський-9» та довідки Департаменту надання адміністративних послуг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №Г5-217972-ф/л від 30 вересня 2024 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.33,39). Встановлено, що з 19 лютого 2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] проживає в квартирі [ADDRESS] без реєстрації, оскільки зареєстрований з 08 вересня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації відповідача, що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №Г5-217992-ф/л від 30 вересня 2024 року (а.с.38). З матеріалів справи вбачається, що батько дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин Р. Молдова, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , посвідка на постійне проживання, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (а.с. 46-54,55-63,64-68,69-74,75-79,80-87,88-95,96-99, 100-105,115,116). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , бабуся малолітнього [PERSON] , [INFO] , на момент звернення позивачки до судує людиною похилого віку (72 роки), перенесла тяжке захворювання та операційне втручання по видалення злоякісного новоутворення, хворіє на цукровий діабет II ступені, що підтверджується випискою із медичною карти стаціонарного хворого №13553/21 (а.с.36-37). Вказані обставини свідчать про те. що [PERSON] [INFO] у зв`язку з похилим віком та хворобою не може у повному обсязі здійснювати опіку на своїм малолітнім онуком [PERSON] . Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] навчається в Одеській гімназії №20 Одеської міської ради, що підтверджується довідкою директора Одеської гімназії №20 Одеської міської ради (а.с.41). По місцю навчання [PERSON] , [INFO] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою (а.с.42). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє жодної заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дитиною освіти, та взагалі з нею не спілкується. Фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже відповідач вихованням сина не займається, матеріально його не забезпечує. Встановлено, що дитина повністю знаходиться на вихованні та утриманні рідної сестри та її чоловіка. До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , прийшов орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, який дав відповідний висновок від 20 січня 2025 року № К-3529 (а.с. 132-136). Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не приймає, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Доказів, що спростовують зазначене відповідачем суду не надано. Встановлено, що відповідач надав до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської радивід 06 січня 2025 року, в який зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , тому що у нього складне матеріальне становище та згодний щоб позивачка була опікуном дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За положеннями ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з дитиною не спілкується і добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Дитина фактично не знає свого батька. За таких обставин, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймаючи участі у вихованні та утриманні доньки. Таким чином, позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі становить 1211,20 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду (а.с 1).

Outcome: approved