Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом до Перечинської міської ради Ужгородського району Закарпатської областіз вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на будинок [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. В обсяг спадкового майна входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем після померлої за заповітом, який складено 29 січня 2021 року, та прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що відсутній документ, який посвідчує право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, позивачка не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Разом із цим, просить суд розглянути справу в його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] у селі Ворочево Перечинського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 47. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 29 січня 2024 року. Позивачка [PERSON] (у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ) є онукою [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Двадцять дев`ятого січня 2021 року в с. Ворочево Перечинського району Закарпатської області складено заповіт, який посвідчено старостою Ворочівського старостинського округу Кидорою І.І., та зареєстровано в реєстрі за № 4-01, відповідно до якого [PERSON] все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, в тому числі належний їй житловий будинок з усіма господарськими і побутовими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла - [PERSON] , [INFO] . Випискою з погосподарської книги № 22/06-12 від 16 вересня 2024 року підтверджено, що [PERSON] був забудовником дворогосподарства за адресою: [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси [ADDRESS] ). Довідкою № 135/14-33 від 16 серпня 2024 року, виданою Перечинською міською радою Закарпатської області, підтверджено, що на день смерті [PERSON] ( [INFO] )за адресою: [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси [ADDRESS] ) була зареєстрованою та постійно проживала [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ). Архівною довідкою адміністратора відділу ЦНАП Перечинської міської ради № 308/14-11 від 13 серпня 2024 року підтверджено, що в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», який переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси [ADDRESS] ). Листом завідувача Перечинської державної нотаріальної контори від 22 січня 2025 року № 11/01-16 підтверджено, що після померлої [PERSON] спадкова справа не заведена. Відповідно до інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до присвоєння нової поштової адреси [ADDRESS] ), відомості відсутні. Отже, право власності на згаданий об`єкт нерухомості не зареєстроване. З Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено на замовлення [PERSON] суб`єктом господарювання [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат [NUMBER]), встановлено, що станом на 12 жовтня 2024 року за вказаною адресою розташовано житловий будинок, котельню, літню кухню, вбиральню, сарай (дроварня), огорожу. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Маріаша В.І. Однак останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на житловий будинок ([ADDRESS] ). Разом із цим, нотаріус указав на те, що позивачці необхідно звернутись до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування. Наведені фактичні обставини дають підстави встановити зміст спірних правовідносин у цій цивільній справі: визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків. За приписами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України встановлює порядок прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У розумінні наведених норм права [PERSON] є єдиним спадкоємцем за [PERSON] за заповітом, оскільки не подала заяву про відмову від спадщини. Статтями 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом із цим, суд звертає увагу, що в цих конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку за заповітом, але оформити своє право на спірний житловий будинок не має можливості, порушене право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права власності на житловий будинок не порушує права та законні інтереси інших осіб. З цих підстав,

Outcome: approved