Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, з урахуванням уточненої заяви мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Батьки [PERSON] померли: батько [PERSON] - [INFO] , та мати [PERSON] 25 жовтня 2022 року. Відповідно до витягу з наказу №122 від 16 грудня 2014 року, прапорщика [PERSON] , наказом командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 15 грудня 2014 року №60 о/с призначено на посаду начальника варти 2 відділення взводу начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних). Згідно з витягом із наказу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 26 березня 2022 року №74, виключено із усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] , який загинув від нанесеного удару ворожої авіації. Внаслідок удару опинився під завалами під час виконання бойових завдань, [INFO] . 27 березня 2022 року заявника по телефону повідомило командування ВЧ [NUMBER] про загибель її чоловіка [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частинні) від 18 квітня 2022 року №106 виплату грошового забезпечення за квітень місяць 2022 року здійснювати начальника варти відділення начальників варт стрілецька рота (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецький батальйон (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] , який [INFO] загинув, відповідно до п.1 р. ХХVIIІ наказу МВС України від 15 березня 2018 року №200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільнені військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», дружині - [PERSON] 26 липня 2022 року заявник звернулася до відділення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення злочину та повідомила, що її чоловік [PERSON] - військовослужбовець військової частини [NUMBER] , 26 березня 2022 року зник безвісти під час бойових дій у м. Маріуполі Донецької області, а на підставі її заяви було зареєстровано кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2022 року за №12022200450000553. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 24 березня 2023 року №68мтд вбачається, що припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] у зв`язку з загибеллю і направлено документи для зарахування на військовий облік до [INFO] , оскільки загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області у період дії воєнного стану. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України. Відсутність рішення про оголошення [PERSON] померлим, певним чином скорочує соціальні гарантії та права його дружини. Крім того, внесення військовою частиною особи в списки, які загинули, не замінює рішення суду про оголошення особи померлою та не створює юридичних наслідків необхідних особі для реалізації її прав як дружини-захисника, у зв`язку з чим, просив суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , який загинув під час захисту Батьківщини і здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, а днем його смерті вважати дань зникнення безвісти [INFO] , місцем смерті м. Маріуполь Донецької області, Україна. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 11 листопада 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська залучено до участі у цивільну справу в якості заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Військову частину [NUMBER] Національної гвардії України. Від представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України до суду надішли письмові пояснення, в яких зазначено, що нормами чинного цивільного законодавства України визначено підстави для оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. Так, частиною 2 статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Оскільки норми, що містяться у першому та другому реченнях частини 2 статті 46 ЦК України перебувають у системно-логічному зв`язку, то немає підстав вважати, що в нормі другого речення частини 2 статті 46 ЦК України є вказівка на будь-який інший юридичний факт, що визначає початок перебігу шестимісячного строку, що відрізняло б його від дворічного строку. 11 грудня 2024 року Великої Палати Верховного Суду у справі №755/11021/22 надала висновки щодо застосування норм права, які регламентують вказані правовідносини, а саме, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, згідно якого встановлено, що вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи відноситься до тимчасово окупованих територій з 24 лютого 2022 року. Вказує, що заявницею вказано, що прапорщик [PERSON] проходив службу у військовій частини [NUMBER] Національної гвардії України та прийняття рішення про виплату заявниці одноразової грошової допомоги, встановленою постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року не належить до компетенції Міністерства оборони України. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяву в якій просили здійснювати розгляд справи без їх участі та підтримали вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Литвин С.М. у своїх письмових поясненнях просив розглянути справу без участі їх представників та прийняти законне, обґрунтоване рішення. Представник заінтересованої особи - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] Національної гвардії України просила розглянути справу без участі їх представника. Представники заінтересованої особи - Головного управління Національної гвардії України у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23 лютого 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , повторно виданим Конотопським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис №02, а прізвище після державної реєстрації шлюбу дружині змінено на « [PERSON] » (а. с. 41). Матеріалами справи підтверджено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 28 серпня 1978 року, про що зроблено запис №67 (а. с. 41). Як вбачається\~з матеріалів\~справи [PERSON] \~помер [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть Серії\~ [NUMBER] ,\~а також\~померла [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть Серії [NUMBER] (а. с. 42). Також судом також встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №122 від 16 грудня 2014 року прапорщика [PERSON] на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 15 грудня 2014 року №60 о/с призначено на посаду начальника варти 2 відділення взводу начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) (а. с. 43) Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №74 від 26 березня 2022 року начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] , який загинув від нанесеного удару ворожої авіації та внаслідок удару опинився під завалами під час виконання бойових завдань, 26 березня 2022 року виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю (а. с. 43). З наявного в матеріалах справи витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №106 від 18 квітня 2022 року прийнято рішення про те, що виплату грошового забезпечення [PERSON] за квітень 2022 року здійснювати дружині [PERSON] (а. с. 44). Матеріалами справи також підтверджено, що згідно відповіді військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №40/57/9/2-1229 від 09 серпня 2022 року повідомлено, що відповідно до донесення з військової частини [NUMBER] від 26 березня 20222 року №40/57/2/2/3-783, штаб-сержант [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. На цей час представниками Міжнародного комітету Червоного Хреста ведеться робота щодо пошуку та евакуації на підконтрольну Україні територію тіл загиблих військовослужбовців. Проведення об`єктивного службового розслідування на цей час неможливе у зв`язку з відсутністю можливості опитати свідків (перебувають у полоні) (а. с. 44). В матеріалах справи також наявні: відповідь Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області №61/3-18аз від 19 травня 2023 року, в якій повідомлено, що за фактом безвісті зникнення військовослужбовця [PERSON] , який проходив військову службу за контрактом у ВЧ [NUMBER] з дислокацією в [ADDRESS] , слідчим відділом Конотопського РВП ГУНП в Сумській області відомості внесено до ЄРДР №12022200450000553 від 26 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20230719-2332, який сформовано 19 липня 2023 року, щодо [PERSON] (а. с. 45). Також з витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №37 о/с від 24 березня 2023 року «По особовому складу» встановлено, що відповідно до п. 230 Положення про проходження громадянами військової служби в Збройних силах України виключено зі списків особового складу Національної гвардії України у зв`язку зі смертю штаб-сержанта [PERSON] начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку), який загинув [INFO] під час виконання бойового завдання у м. Маріуполі Донецької області (а. с. 48). Матеріали справи містять витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] №68мтд від 24 березня 2023 року, яким припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України і виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] , у зв`язку з загибеллю (а. с. 51). Крім того, згідно змісту відповіді Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №40/57/12-8831 від 06 жовтня 2023 року повідомлено, що у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України спеціальне розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) не проводилось у зв`язку з відсутністю документального підтвердження загибелі [PERSON] (а. с. 46-47). З наявної у матеріалах справи відповіді Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 05 грудня 2023 року повідомлено, що не надходили відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або з інших джерел, в тому числі зі сторони російської федерації, про перебування у полоні, стану здоров`я та місця утримання [PERSON] (а. с. 48). В матеріалах справи також наявна відповідь Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріату Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України №198-2024 від 31 січня 2024 року, зі змісту якої вбачається, що управління володіє інформацією про факт безвісного зникнення за особливих обставин [PERSON] , однак станом на 30 січня 2024 року відсутні відомості про його місцезнаходження, в тому числі виявлення його тіла або останків (а. с. 49). Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію Російської Федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. На цей час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено. Статтею 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст. 12-2 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, дійшла висновків, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Також у вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (із змінами), вся територія Маріупольського району з 05 березня 2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, бойові дії на яких велись з 24 лютого 2022 року по 04 березня 2022 року. Отже, загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на день розгляду справи територія м. Маріуполь, Донецької області є тимчасово окупованою, ця територія входить до затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Зі змісту заяви судом встановлено, що потреба для заявника у оголошенні померлим її чоловіка [PERSON] необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що матеріали справи достатньо підтверджують факт ймовірної загибелі [INFO] начальника варти відділення начальників варт стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) штаб-сержанта [PERSON] . Також судом враховано, що заявник звернулась до суду із заявою 20 вересня 2024 року, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків ВП ВС, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, суд зазначає, що подана заява про оголошення особи померлою підлягає до задоволення, та [PERSON] слід оголосити померлим з дня його вірогідної смерті [INFO] . Крім того, суд зауважує, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Частиною 7 статті 294\~ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved