Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

04.06.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-7848681 від 05.05.2023 року у сумі 23237,50 грн. Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» обґрунтовані наступним. 05.05.2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №00-7848681 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 6825,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відразу після вчинених дій відповідача, 05.05.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7848681 від 05.05.2023 року безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від 11.12.2023 з відміткою ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" та додатком до нього. 28.11.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу №28112023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №28112023 від 28.11.2023 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23237,50 грн. Всупереч умовам Договору №00-7848681 від 05.05.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 23237,50 грн., яка складається з: - 6825,00 грн. - заборгованість по кредиту; - 16412,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. 26.06.2024 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач посилалася на те, що представник позивача зазначає, що між первинним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір. Первинний кредитор передав своє право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Однак, позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримала від первинного кредитора грошові кошти, про відкриття рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки, відкриті в інших банках або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою, рахунком та наявність у нього заборгованості за кредитом. Також відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладення первинним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» договору факторингу, на підставі якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙС». Наведені обставини вказують на відсутність доказів набуття права грошової вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» до відповідача за кредитним договором. У зв`язку із викладеним відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, вкотре не з`явилася у судове засідання, втретє подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю подання відзиву на позовну заяву, хоча відзив подала ще 26.06.2024 року. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними письмовими доказами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 05.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-7848681, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у сумі 6500,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредити, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У договорі зазначений номер картки позичальника № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (а.с.12-17). Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 11.12.2023 року за №3859, ТОВ «Качай Гроші» виконало договір, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6500,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с.35-36). Крім того, зарахування 6500 грн. на картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] , 05.05.2023 року підтверджується випискою за договором №б/н за період 05.05.2023-08.05.2023 наданої АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із наданим розрахунком заборгованості, судом встановлено, що станом на 28.11.2023 року [PERSON] перед ТОВ «Качай Гроші» мала заборгованість в розмірі 23237,50 грн., з яких: 6825,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16412,50 грн. заборгованість за відсотками (а.с.44). 28.11.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) уклали Договір факторингу №28112023. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.38-40). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №28112023 від 28.11.2023 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23237,50 грн. (а.с.41). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено визначені умови договору і не повернуто суму кредиту, а також не виконано інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. В подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС». Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №00-7848681 від 05.05.2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, який не порушує вимоги Закону України "Про захист прав споживачів"; порядок надання та повнота наданої інформації відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Суд встановив, що відповідачем грошові кошти за кредитним договором отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуті, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих представником позивача розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Крім того, аргументи відзиву на позовну заяву щодо відсутності доказів отримання відповідачем кредитних коштів та договору факторингу спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю або частково. Право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС». На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача в сумі 2422,40 грн. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Стосовно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копії договору про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі учасника бюро адвоката Тараненка Артема Ігоровича, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1426978, Додаткової Угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, акту прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року. Договором про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року, підтверджено, що він укладений між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі учасника бюро адвоката Тараненка Артема Ігоровича про надання правової допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року, загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг, які були сплачені позивачем адвокату, становить 5000,00 грн. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу в цій справі становлять 5000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі учасника бюро адвоката Тараненка Артема Ігоровича, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1426978, Додаткової Угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, акту прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року, та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі. Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі у сумі 5000,00 грн., які понесені позивачем, та за правилами\~статті 141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню стороною відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved