Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Представник позивача Сторожишина О.О. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №С15.225.73597 від 06.06.2017 в розмірі 23 622,08 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.06.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С15.225.73597. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Додатково зазначено, що підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https:/ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25\~липня 2023\~року між\~Акціонерним Товариством\~«Ідея Банк»\~і Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Свеа\~Фінанс» (попередня\~назва -\~«Росвен Інвест\~Україна»,\~«Фактор»)\~було укладено\~договір факторингу\~№01.02-31/23.\~Відповідно до\~розділу 2\~договору факторингу\~АТ «Ідея\~Банк» відступило\~свої права\~вимоги,\~а ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~набуло право\~вимоги за\~первинними договорами,\~в розмірі\~заборгованостей боржників\~перед АТ\~«Ідея Банк»,\~визначеними в\~реєстрі боржників.\~В тому\~числі за\~даним договором\~факторингу ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] перед\~АТ «Ідея\~Банк» за\~договором №C15.225.73597\~від 06.06.2017\~у розмірі\~23\~622,08\~грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7 606,41 грн, заборгованість за відсотками 16 015,67 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 00,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № C15.225.73597 від 06.06.2017 в загальному розмірі 23 622,08 грн. Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 07 січня 2025 року цивільна справа про стягнення заборгованості за договором передана до Черкаського районного суду Черкаської області за підсудністю. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом з позовною заявою подала клопотання в якому просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без участі до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «Свеа Фінанс», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, котрий належним чином повідомлявся про розгляд справи, при цьому його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 06 червня 2017 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С15.225.73597. Як вбачається із змісту вищевказаної угоди, відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту з кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https:/ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. 25 липня 2023 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до п. 2. договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору свої Права Вимоги, а фактор приймає права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.1 договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.3.1 договору факторингу, загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 12 163 508 гривень 00 копійок та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3. Сума фінансування згідно Договору (Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3), що підлягає перерахуванню на рахунок клієнта становить 11 963 508 гривень 00 копійок. Згідно з п.5.1 договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору. Згідно з платіжною інструкцією № 9217 від 26 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» 11 963 508 гривень 00 копійок як оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С15.225.73597 від 06.06.2017 у загальній сумі 23 622,08 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7 606,41 грн, заборгованість за відсотками 16\~015,67 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №С15.225.73597 від 06.06.2017 заборгованість [PERSON] у загальній сумі становить 23 622,08 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7 606,41 грн, заборгованість за відсотками 16 015,67 грн. Зі змісту виписки по рахунку [PERSON] в АТ «Ідея Банк» вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, після чого неодноразово вносила кошти для погашення кредитної заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, видачу кредиту, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за договором №С15.225.73597 від 06.06.2017 в сумі 23 622,08 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. При цьому, суд констатує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Водночас, суд зауважує, що відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитним зобов`язанням. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved