Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив про те, що 31.05.2021 між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 200295779665 на підставі якого [PERSON] видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000,00 грн., який пізніше було збільшено до 38 500,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 21.08.2024 року в розмірі 62 360,68 грн., з яких: 36 215,31 грн. заборгованість за кредитом; 26 145,37 грн. заборгованість за процентами. Позивач зазначив, що ним було направлено письмову вимогу (повідомлення) відповідачеві, однак, у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Вважаючи свої права порушеними, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 62 360,68 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов у 15-денний строк із дня отримання ним копії ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього та отримана ним особисто 30.10.2024, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. 08.01.2025 від представника відповідача адвоката Шевченко А.В. надійшли письмові заперечення по справі, в яких зазначено, що відповідач визнає позов частково, оскільки позивачем порушено ЗУ «Про захист прав споживачів», порушення щодо форми договору, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови і правила обслуговування в ПАТ «ПУМБ» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ «ПУМБ», а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками вважає необґрунтованими та безпідставними. Також, просила врахувати, що відповідачем 09.09.2024 було сплачено в рахунок заборгованості 2000 грн. та 10.10.2024 було сплачено 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 31.05.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200295779665. Відповідно до змісту даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ" в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку). 31.05.2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви № 200295779665 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.05.2021 року. Згідно паспорту споживчого кредиту відповідачу надається споживчий кредит в сумі 3 000,00 грн. строком на 12 місяців (зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), розміром процентної ставки 47,88 % на рік. В подальшому (03.03.2022) кредитний ліміт було збільшено до 38 500,00 грн., що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 31.05.2021 по 21.08.2024, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач погодився із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (отримував готівку, сплачував карткою товари та послуги), що підтверджується випискою з рахунку. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом. Заперечуючи заявлені позивачем вимоги, відповідач, в ході розгляду даної справи свого розрахунку, у встановленому законом порядку до суду не надав. Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів. Відтак, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно розрахунку заборгованості перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором № 200295779665 від 31.05.2021 станом на 21.08.2024 (включно), сума боргу становить 62 360,68 грн., яка складається з: 36 215,31 грн. заборгованості за кредитом; 26 145,37 грн. заборгованості за процентами; 00,00 грн. - заборгованості за комісією. Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2024 на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення), а саме АТ «ПУМБ» вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку погасити заборгованість в загальному розмірі 62 360,68 гривень. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633,634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання порушив, у зв`язку з чим станом на 21 серпня 2024 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 62 360,68 гривень і складається із: заборгованості за кредитом - 36 215,31 гривень, заборгованість за відсотками - 26 145,37 гривень. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 200295779665 від 31.05.2021 позичальник [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками ґрунтуються на законі. Також, суд бере до уваги долучені представником відповідача копії квитанцій про сплату заборгованості за кредитом на загальну суму 3000 грн., а саме: квитанцію до платіжної інструкції № 46664399 від 09.09.2024 на суму 2000 гривень та квитанцію до платіжної інструкції № 47099358 від 10.10.2024 на суму 1000 гривень. Враховуючи вищевикладене, та те, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, умови якого позивачем були виконані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, та останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконував, однак, подав до суду квитанції про часткову оплату боргу до та після подання позовної заяви на загальну суму 3000 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 95,19 % позову (59360,68 грн. : 62360,68 грн. х 100%), а сплачено 2422,40 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 2305,88 грн. судових витрат (95,19 % х 2422,40 грн. : 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial