Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернувся [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №17. Для позивача у справі, померлий є батьком, ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , яке відноситься до категорії колгоспного двору. Позивач у справі, як спадкоємець першої черги за законом на дану спадщину у встановлений строк прийняв її, в силу вимог ст.1268 ЦК України, постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а так само прийняла спадщину дружина померлого, [PERSON] , звернулася з заявою про прийняття спадщини до Чернігівського районного приватного нотаріуса Рожець А.П., як спадкоємець першої черги, дружина померлого, однак я позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку на належну частку у домоволодінні, так як правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житловий будинок, від 22 грудня 1992 року на цілу частину будинку з надвірними будівлями видане на голову колгоспного двору. Вказане свідоцтво зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ». В зв`язку з відміною колгоспних дворів, власникам цих дворів, які мали документи, які підтверджують право власності колгоспного двору на житловий будинок і зареєстровані за колгоспним двором, необхідно було звернутися до сільської ради для заміни правовстановлюючих документів та в БТІ для реєстрації права власності на нерухоме майно за кожним членом колгоспного двору. Однак за життя чоловік [PERSON] у належний спосіб належні йому права не оформив, тому на даний час для оформлення спадкових прав позивач змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили: померлий [PERSON] , [PERSON] та я, позивач [PERSON] , тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частках кожен на 1/3 частину. \~ \~ \~ \~Спадкові права чоловіка [PERSON] матір [PERSON] за життя оформила, отримала рішення суду на половину спадкового майна за зареєструвала належне їй право за життя. Нині моя матір [PERSON] померла. Позивач у справі, є спадкоємцем на дану спадщину після смерті батька [PERSON] спільно з його дружиною, а для позивача матір`ю, відповідно до рівності часток кожен на частину, а у домоволодінні від 1/3 частини належної померлому половину, тобто 1/6 частину. Інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Через відсутність правовстановлюючого документу на належну частку у домоволодінні за померлим позивач не має можливості оформити спадкові права тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №17. Для позивача у справі, померлий є батьком, ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , яке відноситься до категорії колгоспного двору. Позивач у справі, як спадкоємець першої черги за законом на дану спадщину у встановлений строк прийняв її, в силу вимог ст.1268 ЦК України, постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а так само прийняла спадщину дружина померлого, [PERSON] , звернулася з заявою про прийняття спадщини до Чернігівського районного приватного нотаріуса Рожець А.П., як спадкоємець першої черги , дружина померлого, однак я позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку на належну частку у домоволодінні, так як правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житловий будинок, від 22 грудня 1992 року на цілу частину будинку з надвірними будівлями видане на голову колгоспного двору. Вказане свідоцтво зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ». В зв`язку з відміною колгоспних дворів, власникам цих дворів, які мали документи, які підтверджують право власності колгоспного двору на житловий будинок і зареєстровані за колгоспним двором, необхідно було звернутися до сільської ради для заміни правовстановлюючих документів та в БТІ для реєстрації права власності на нерухоме майно за кожним членом колгоспного двору. Однак за життя чоловік [PERSON] у належний спосіб належні йому права не оформив, тому на даний час для оформлення спадкових прав позивач змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили: померлий [PERSON] , [PERSON] та я, позивач [PERSON] , тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частках кожен на 1/3 частину. Спадкові права чоловіка [PERSON] матір [PERSON] за життя оформила, отримала рішення суду на половину спадкового майна за зареєструвала належне їй право за життя. Нині моя матір [PERSON] померла. Позивач у справі, є спадкоємцем на дану спадщину після смерті батька [PERSON] спільно з його дружиною, а для позивача матір`ю, відповідно до рівності часток кожен на частину, а у домоволодінні від 1/3 частини належної померлому половину, тобто 1/6 частину. Інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Через відсутність правовстановлюючого документу на належну частку у домоволодінні за померлим позивач не має можливості оформити спадкові права тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: такі дії проводилися через сукупність норм, якими позивачу надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне мені право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), ст. ст. 25, 1216-1218, 1268 ЦК України (2004),

Outcome: approved