Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 11.12.2024\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~заявою,\~на обгрунтування\~якої зазначила,\~що [INFO] помер\~її брат\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина.\~Зазначає,\~що на\~момент смерті\~брата,\~тобто на\~час відкриття\~спадщини,\~вона була\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~але фактично\~проживала разом\~із братом\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~При зверненні\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини їйповідомлено, що реалізувати свої спадкові права вона немає можливості, оскільки пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вказане, просить встановити факт спільного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, попредньо подав заяву пророзгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] , який помер [INFO] є братом заявниці [PERSON] (а.с. 11, 12). З метою\~оформлення своїх\~спадкових прав\~на належне\~ [PERSON] \~майно,\~заявниця звернулася\~до державного\~нотаріуса Луцької\~районної державної\~нотаріальної контори\~Волинської області\~Кірічек О.Ю.\~Однак, їй повідомлено, що реалізувати свої спадкові права вона немає можливості, оскільки пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 16). З відомостей Луцької територіальної громади від 31.07.2024 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Натомість, у своїй заяві [PERSON] зазначає, що до моменту смерті [PERSON] вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим просить встановити даний юридичний факт. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із наведеного слідує, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Так, факт, про встановлення якого просить заявник, достовірно підтверджується довідкою Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 6-203 від 21.11.2024 року, з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала без реєстрації з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2006 по 2010 рік (а.с.15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом із братом [PERSON] на момент смерті останнього. Свідки [PERSON] та [PERSON] попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. За вказаних\~обставин,\~оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~та враховуючи\~те,\~що під\~час розгляду\~справи,\~знайшли підтвердження\~обставини,\~на які\~посилаються заявниця,\~і вони\~є такими,\~що дозволяють\~встановити факт\~проживання [PERSON] \~разом із\~ [PERSON] на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved