Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

29 січня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Петрук В. А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вказаний жиловий будинок [PERSON] успадкувала після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав належним чином. Вказує, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. На підставі викладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідачу Копачівській сільській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. 07 лютого 2025 року суду наданала заяву про розгляд справи у її відсутнсоті, позовні вимоги підтримує. Представник позивача Петрук В. А. в підгтовче засідання не з`явився. 24 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Копачівської сільської рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явився, 07 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надіслав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у їхній відсутності. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 30 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 24 лютого 2025 року о 09 год 30 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що відповідачі визнають позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Згідно копії витягу з погосподарської книги № 18 за 1991 рік Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] значиться за [PERSON] . Рік побудови будинку 1966 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 1991 року Копачівською сільською радою народніх депутатів Рожищенського району Волинської області [PERSON] померла [INFO] . З довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 19 листопада 2024 року № 741 встановлено, спадкодавець [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Копачівської сільської ради не посвідчувався. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння ним. Однак не оформив своїх спадковим прав. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] як матір`ю та сином підтверджується актовим записом про народження [PERSON] , зробленим у метричній книзі церкви с. Іванчиці Луцького повіту Волинської духовної консисторії сіл Тростянка, Буків, Уляники за 1936-1938 роки, де батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2001 року Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. З довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 16 січня 2025 року № 29 встановлено, спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Копачівської сільської ради не посвідчувався. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яка прийняла спадщину фактично, вступивши у фактичне управління та володіння ним. Однак не оформила своїх спадковим прав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2002 року Копачівською сільської ради Рожищенського району Волинської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . З довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 19 листопада 2024 року № 740 встановлено, спадкодавець [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Копачівської сільської ради не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] як матір`ю та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого встановлено, що позивач після розірвання шлюбу залишила собі прізвище чоловіка [PERSON] . З копії матеріалів спадкової справи № 9/2025, заведеної 16 січня 2025 року після смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем до її смерті за однією адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців за законм немає. Пережилого подружжя немає. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 січня 2025 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р. П. позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця - [PERSON] . Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок А-2 за вказаною адресою складається з: чотирьох кімнат, кридора, кухні, санвузла, загальна площа будинку становить 98,4 кв.м, з яких: житлова 75,2 кв.м, допоміжна 23,2 кв.м. Господарські споруди: мансарда а3, сходи а4, сходи а5, гараж-паливна Б-1, погріб б2, оглядова яма б3, сарай В-1, сарай в2, огорожа №1. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 119800,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] померла до набрання чинності Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), а саме до 01 січня 2004 року, тому відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.(ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 553 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку з надвірними спорудами. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактичного проживання із спадкодавцем як на час відкриття спадщини так і в подальшому, підтримувала спадкове майно в належному стані, протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від спадщини. За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання представника позивача судовий збір необхідно залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved