Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого виконкомом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області. На даний час вона навчається в Фінансово-правовому коледжі за денною формою навчання, що підтверджується довідкою закладу. Коштів, які надає на її утримання мати недостатньо для покриття витрат на навчання та харчування . Відповідач має дохід і може надавати матеріальну допомогу на період навчання. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання до 30 червня 2025 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 16.01.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком надсилалась рекомендованими листами за місцем реєстрації та проживання відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.10.2006 року виконавчим комітетом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області. На даний час позивач навчається на першому курсі денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правового коледжу» за спеціальністю «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок». Термін навчання становить з 01.09.2024 року по 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу №2022 від 14.10.2024 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період її навчання, наявності інших утриманців, тощо не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved