Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] за життя мала важке психічне захворювання, у зв`язку з чим перебувала на обліку лікаря-психіатра. У власності родини [PERSON] була квартира за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадщину отримав її чоловік - [PERSON] , а [PERSON] відмовилась від своєї частки на користь батька. Після смерті батьків, з 2016 року, позивач опікувалась [PERSON] , купувала їй харчі та одяг, відвідувала з нею лікаря, за свої кошти сплачувала комунальні платежі по квартирі, здійснювала в ній прибирання. Позивач має в себе всі оригінали документів на спадкове майна - квартиру та ключі від неї. Оскільки позивач мала родинні відносини з сім`єю [PERSON] , тому звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що встановити факт того, що особа проживала спільно з померлим останні п`ять років можливо лише у судовому порядку. Враховуючи наведені обставини, позивач просить встановити факт її проживання однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, а саме, до 21.05.2022 зі спадкодавцем [PERSON] . Позивач та її представник до суду не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради надала заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому, просить ухвали законне та обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, визнавши їх достатніми для ухвалення рішення у справі суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 03.07.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким визначено [PERSON] додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , а саме, протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили. Рішення суду набрало законної сили 06.08.2024. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту рішення суду від 03.07.2024 слідує, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2013. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2016. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2022. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.1968. За життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідками КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР від 09.02.2024 поховання родини [PERSON] здійснила позивач [PERSON] . Зі спадкової справи №17/2024, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 30.01.2024 із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась позивач - [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання пропустила встановлений строк для прийняття спадщини. Крім цього, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки встановити факт того, що особа проживала спільно з померлим останні п`ять років можливо лише у судовому порядку. Згідно з актом обстеження квартири у житловому приміщення по факту проживання складеного 05.03.2024 ТОВ «Дивобуд» слідує, що у квартирі [ADDRESS] мешкає без реєстрації [PERSON] з травня 2022 року. Відповідно до квитанцій про оплату від 06.02.2017, 28.04.2017 та від 05.03.2024 вбачається, що позивач [PERSON] сплачувала комунальні послуги за утримання квартири [ADDRESS] . [PERSON] мала ІІІ групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від15.04.2014 та довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААГ №026874. З 18.08.2017 по 04.10.2017 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР». Також, представник позивача надала до суду письмові докази, які підтверджують, що позивач [PERSON] є дальнім родичем [PERSON] , а саме: [PERSON] народилась [INFO] , батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про народження №1646, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 06 вересня 2008 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про шлюб №539, після укладання шлюбу, прізвище було змінено на « [PERSON] ». Мати позивача - [PERSON] , народилась [INFO] , актовий запис про народження №1461, батьками є [PERSON] та [PERSON] , 1927 року народження, що підтверджується копією витягу зі свідоцтва про народження. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 09 квітня 1950 року, актовий запис про шлюб №499, після укладання шлюбу, [PERSON] прізвище не змінювала, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Батьками [PERSON] , яка народилась 1927 року, є [PERSON] , 1903 року народження та [PERSON] , 1905 року народження, що підтверджується копією повідомлення від 24.11.2004 відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського обласного управління юстиції. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією посвідки про смерть №360. [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №1330, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується копією виписки про шлюб. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №757, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Батьками [PERSON] є [PERSON] (приблизна дата народження 1870) та [PERSON] (приблизна дата народження 1870). В цьому шлюбі народились діти: [PERSON] - 1903 року народження, [PERSON] - 1905 року народження, [PERSON] - 1907 року народження, [PERSON] -1909 року народження, [PERSON] - 1917 року народження, [PERSON] - 1919 року народження. [PERSON] 1907 року народження є рідною сестрою [PERSON] 1905 року народження. [PERSON] 1907 року народження уклала шлюб із [PERSON] . [PERSON] мав рідного брата - [PERSON] , який в свою чергу перебував у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі народилась - [PERSON] - 1918 року народження. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у шлюбі народилась [PERSON] (мати покійної - [PERSON] ). [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис про смерть №1379, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] Таким чином, [PERSON] є троюрідною сестрою [PERSON] . Аналізуючи норми права, на які посилається позивач у позові, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків. Частина 1 ст. 16 ЦК передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти, принаймні, п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19) зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) та Верховним Судом у постановах від 09 січня 2020 року у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09 червня 2021 року у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20) та від 01 вересня 2021 року у справі №523/9720/17 (провадження №61-7715св21). Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що позивач проживала однією сім`єю з померлою [PERSON] до 21.05.2022. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved