Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» Ванжа Н.В. звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09.2013 в сумі 53788,59 грн., яка складається з наступного: 46052,39 грн. за тілом кредиту; 7736,20 грн. за простроченими відсотками. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши заяву №б/н від 13.09.2013, якою приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Укладений договір, на думку позивача, відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договором приєднання. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку типу Універсальна, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 48000 грн. Відповідач користувався картковим рахунком, використовував кредитні кошти, частково сплачував заборгованість, тобто, в розумінні ч.2 ст.642 ЦК України прийняв пропозицію. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: тип Універсальна № [NUMBER] , строк дії до 09/18, тип Універсальна Gold № 4149629391211133, строк дії 03/21. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Зазначає, що відповідачу завжди були доступні у вільному доступі на сайті банку і в додатку Приват 24 умови обслуговування кредитних карток. Крім того, відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту від 25.03.2021, у якому міститься інформація про відсоткові ставки, який ним був підписаний. Відповідач жодного разу не надав заперечення щодо відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування. У процесі користування рахунком, 25.03.2021 відповідач власноруч на планшеті підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № 4149629314936303, строк дії 02/24, тип Універсальна Gold, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. На момент підписання заяви заборгованість відповідача становила 11499,09 грн. Вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.03.2021 відсотки нараховувались відповідно до п.1.3 в розмірі 40,8%. У зв`язку із введенням воєнного стану з березня 2022 року розмір відсоткової ставки 0%. Позивач вважає укладений між сторонами договір змішаним, містить умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). За змістом позову, в порушення умов договору та ст.509, 526, 527, 530, 629,1054 ЦК України відповідач зобов`язання не виконав, не надавав своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань (ст. 1050, 1054 ЦК України). Станом на 16.10.2024, з урахуванням внесених коштів, за відповідачем, який не виконує своїх зобов`язань за договором, утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 46052,39 гривень, за простроченими відсотками у сумі 7736,20 гривень, тобто, у загальній сумі 53788,59 гривень. З вказаних підстав, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання умов договору, укладеного між сторонами, який не розірваний, крім того, заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими у зазначених правовідносинах, представник позивача просить задовольнити позов у визначений спосіб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку письмового позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі за адресою місця реєстрації. Копія позовної заяви з додатками відповідачу була направлена позивачем відповідно до п.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Будь яких клопотань від сторін до суду не надходило. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За матеріалами справи вбачається, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Копія статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ Комерційний банк «Приватбанк» міститься у матеріалах справи. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] , відповідно до анкети-заяви від 13.09.2013 підписано договір про надання банківських послуг, за змістом якої клієнтом банку засвідчено згоду із тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві, яка підписана відповідачем міститься відмітка про те, що [PERSON] тримав та ознайомився із змістом Пам`ятки клієнта, яка містить, у тому числі Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування (а.с.108). Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з зазначеними вище складовими договору у письмовому вигляді, проте, в якій редакції, із анкети не вбачається. Відповідачу на виконання умов договору видано кредитну картку «Універсальна» (13.09.2013), після закінчення строку її дії видано нову карту типу Універсальна (18.12.2015). 30.06.2017 та 25.03.2021 відповідачу видано картки «Універсальна Gold», що підтверджується довідкою (а.с.107). До позовної заяви позивач додав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка містить інформацію про істотні умови Договору «Кредитні картки», Основні умови кредитування (п.1.2) щодо карток «Універсальна» та «Універсальна Gold». П. 1.3 визначено, що процентна ставка є фіксованою, складає для карток Універсальна 42,0%, для Універсальна Gold 40,8%. Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. В розділі Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом зазначено, що нижченаведені умови є новою редакцією та починають діяти для клієнтів по чинним кредитам з моменту направлення їм повідомлення про зміну умов договору в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про споживче кредитування» та цими Умовами та Правилами (п.4). Зазначена Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг підписана відповідачем 25.03.2021 (а.с.109-128). Відповідач [PERSON] був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту 25.03.2021, інформація містить посилання на те, що зберігає чинність до 09.04.2021 (а.с. 129-136). До позовної заяви додано Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг, однак, однак станом на який час з наданого Витягу не вбачається (а.с.137-199). Станом на 31.05.2015 заборгованість за договором № б/н від 13.09.2013 була відсутня (а.с.38-39). Станом на 31.05.2019 заборгованість за поточним тілом кредита становила 4961,67 грн.(а.с.40-50). Станом на 16.10.2024 заборгованість за простроченим тілом кредитом складає 46052,39 гривень, заборгованість за простроченим відсотками 7736,20 грн., що вбачається з наявного розрахунку. Відповідно до наведеного розрахунку процентна ставка становила 3,5% на місяць, з 01.08.2020 3,4%, з 01.03.2022 по 31.03.20222 0%, з 01.04.2022 по 31.08.2022- 1,7%, з 01.09.2022 по 30.06.2024 3,4%, з 01.07.2024 по 16.10.2024 0% (а.с.51-66). Судом встановлено також, що первісний кредитний ліміт становив 3000 гривень, поступово збільшувався, востаннє до 46150 гривень 27.10.2021, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.106). З дослідженої судом виписки за договором б/н за період з 13.09.2013 по 23.10.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення кредиту (а.с.67-105). Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ КБ «Приватбанк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цієї умови не дотримано позивачем, тому й положення ст.634 ЦК України на правовідносини між сторонами не розповсюджуються. За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, тіла кредиту та прострочених відсотків. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В обґрунтування позовної вимоги про стягнення відсотків позивач наводить посилання на п. 1.3, згідно з яким процентна ставка для карток Універсальна Gold становить 40,8%. Проте, як видно з матеріалів справи, анкета-заява підписана відповідачем [PERSON] 13.09.2013. Інформація щодо нарахування відсоткової ставки в розмірі 40,8% міститься у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка долучена позивачем до позовної заяви. Вказана заява підписана відповідачем 25.03.2021 та міститься посилання, що викладена інформація зберігає чинність та є актуальною до 09.04.2021. Як вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості, станом на 31.05.2015 заборгованість як за тілом кредиту так і за відсотками, пені та комісії відсутня. У період з 01.06.2015 по 31.05.2019 виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 4961,67 грн, заборгованість за відсотками відсутня. У період з 01.06.2019 по 16.10.2024 наявна заборгованість в сумі 53788,59 грн., яка складається з 46052,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 7736,20 грн. за простроченими відсотками. Я вбачається з наданого розрахунку, позивачем враховано на початок періоду заборгованість в сумі 4961,67 грн. за тілом кредиту. Розмір відсоткової ставки 40,8%, на яку посилається позивач у позовній заяві, застосовується у наданому розрахунку з 01.08.2020 по 28.02.2022 та з 01.06.2022 по 30.06.2024(а.с.58-64). Між тим, Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, якою визначено відсоткову ставку 40,8% підписана відповідачем лише 25.03.2021, та містить посилання, що викладена інформація зберігає чинність та є актуальною до 09.04.2021. В інші періоди застосовано відмінний від 40,8% розмір відсоткової ставки, нарахування якої позивачем не обґрунтовано, матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідач був ознайомлений й погодився з умовами, згідно яких здійснено розрахунок заборгованості, підписуючи анкету-заяву. Редакція умов, розміщена на сайті позивача, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.05.2015 (провадження № 6-16цс15). Проте, під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ КБ "Приватбанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 13.09.2013, а саме, відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав платіжні картки із встановленим лімітом, який використовував [PERSON] протягом строку користування ними. Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача чи заперечень проти списання платежів, які стягувались банком під час користування кредитною карткою на час розгляду справи у її матеріалах немає. Так, з урахуванням наведених норм та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 16.10.2024 відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань до звернення до суду належним чином не виконав, сума тіла кредиту, що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з вказаної фізичної особи в повному обсязі. Хоча вказана заява-анкета не містить строку користування карткою, повернення кредиту, але, як видно з розрахунку, фактично використані позичальником кошти в межах встановленого банком ліміту в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк відповідачем повернуті не були. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за тілом кредиту у сумі 46052,39 гривень. У суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в належний спосіб згідно з умовами договору процентну ставку, яка, вочевидь (відповідно до розміру заявленої вимоги про стягнення прострочених відсотків), не відповідає й нормі ст.625 ЦК України, внаслідок чого у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками необхідно відмовити. У вказаній частині позовні вимоги є безпідставними (з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №191/2648/17, пр.№ 61-5662св19). Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню лише у визначеній частині. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються частково (85,6%), з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2073,57 гривень, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Outcome: partial