Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 земельної частки (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0119417, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай по КГСП ім. І.Франка за № 87. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Згідно з свідоцтвом про права на спадщину за законом від 11 липня 2003 року спадкоємцями майна після померлої [PERSON] в рівних частинах є [PERSON] та його брат [PERSON] . Спадкове майно, на яке видавалося свідоцтво, складалося також із права на земельну частку пай, посвідченого сертифікатом [NUMBER] , виданого Перечинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження цієї ж адміністрації за № 146 від 12 червня 1997 року на землі, що перебувають у колективній власності КГСП ім. І.Франка розміром 2.1 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 87 від 11 лютого 2002 року. Позивач указує, що [INFO] його рідний брат [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Заповіт на випадок своєї смерті останній не залишив, дружини та дітей він не мав. Відтак, позивач, як спадкоємець другої черги спадкування за законом, отримав право на спадок, а саме житловий будинок та право на 1/2 частину на земельну частку пай згідно з сертифікатом серії ЗК № 0119417. Рішенням Перечинського районного суду від 29 вересня 2020 року було встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був рідним братом [PERSON] , [INFO] . Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я померлої [PERSON] втрачений, тому позивач просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.\~ Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Також просить суд розглянути справу за його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено запис № 20. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане 03 липня 2003 року. Померла [PERSON] мала право на земельну частку (пай), посвідченої сертифікатом [NUMBER] , виданого Перечинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження цієї ж адміністрації за № 146 від 12 червня 1997 року на землі, що перебувають у колективній власності КГСП ім. І.Франка, розміром 2.1 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 87 від 11 лютого 2002 року. Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 11 липня 2003 року спадкоємцями майна після померлої [PERSON] в рівних частинах є [PERSON] та його брат [PERSON] . Також з свідоцтва про право на спадщину за законом слідує, що у Книзі 3 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Перечинською райдержадміністрацією Сімерської сільської ради колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка, внесено зміни у графу власник сертифікату та зазначено прізвище « [PERSON] та [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] у м. Перечин Закарпатської області, про що складено актовий запис №102. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06 червня 2019 року. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2020 року у справі №304/929/20, яке набрало законної сили, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був рідним братом [PERSON] (позивача у справі), [INFO] . Перечинська державна нотаріальна контора листом від 17 січня 2025 № 10/01-16 повідомила суд про заведення за заявою [PERSON] спадкової справи № 86/2019 від 02 грудня 2019 року за померлим [PERSON] . Позивачу було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), що підтверджується листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу\~від 31 жовтня 2024 року за № 547/01-16. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків. За приписами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [INFO] [PERSON] , але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, а\~тому порушене право позивача підлягає захисту. При цьому, відповідно до частини першої Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» від 08 серпня 1995 року № 720/95\~сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості), при цьому позивач успадкував право на земельну частку (пай), а тому за ним може бути визнано лише право на земельну частку (пай), а не право власності на неї, отже вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) заявлена передчасно, що є підставою для частково задоволення позову. Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. З цих підстав,

Outcome: partial