Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Охмак В.\~І., звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити юридичний факт, що [PERSON] була членом сім`ї [PERSON] у період з моменту розірвання шлюбу (27 вересня 2021 року) по день його смерті ( [INFO] ) та перебувала на його утриманні. На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 13 грудня 2014 року по 27 вересня 2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У серпні 2021 відносини між подружжям погіршились, рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 27 вересня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, однак вони продовжували проживати разом, вести спільний побут, разом піклуватися про спільну доньку. Заявник займалася доглядом доньки та за можливості працювала, а чоловік [PERSON] їх утримував, надавав грошові кошти для існування. Таким чином, з моменту розірвання шлюбу заявник та [PERSON] проживали разом, інших відносин ні у неї, ні у [PERSON] не було, у інші шлюбні відносини вони не вступали. 03 липня 2022 року [PERSON] був призваний на військову службу. За час перебування на військовій службі продовжував утримувати її та їх спільну доньку. [INFO] [PERSON] під час участі у бойових діях загинув внаслідок вибухової травми. Після його загибелі представники [INFO] повідомили заявнику, що вона та її донька мають право на отримання грошової допомоги, проте для реалізації цього права їй необхідно подати документи, що підтверджують факт перебування її на утриманні [PERSON] . Заявник зазначає, що факт спільного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні [PERSON] підтверджується відсутністю достатніх власних доходів, які б забезпечили їй можливість для існування та утримання дитини. Натомість [PERSON] працював у службі таксі та мав дохід у сумі 15000-20000 гривень щомісячно, що значно перевищувало її доходи. У зв`язку зі смертю [PERSON] заявник втратила його матеріальну допомогу, яка була для неї та її доньки основним джерелом доходу, що забезпечувало їм достойне існування. Ухвалою від 30 серпня 2024 року суд прийняв заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою від 30 жовтня 2024 року суд задовольнив клопотання заявника та витребував у Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області довідку про доходи [PERSON] , а ухвалою від 09 грудня 2024 року суд витребував інформацію у [INFO] щодо звернень про виплати грошової допомоги, пов`язаної з загибеллю військовослужбовця [PERSON] , а також відповіді на такі звернення, повідомлення членів сім`ї щодо його загибелі. На виконання цих ухвал від Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області надійшла довідка про доходи загиблого, а від [INFO] надійшла інформація разом з матеріалами звернення про виплату грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сержанта [PERSON] , згідно з якою з відповідними заявами зверталися [PERSON] в інтересах доньки загиблого [PERSON] ; [PERSON] мати загиблого; [PERSON] донька загиблого; [PERSON] в інтересах доньки загиблого [PERSON] ( а.\~с. 120-132). Ухвалою від 28 січня 2025 року суд залучив у якості заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як законного представника неповнолітньої [PERSON] . У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити; заінтересовані особи заперечували проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи [PERSON] заявила клопотання про допит свідків, яке суд задовольнив. Вислухавши заявника, заінтересованих осіб та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За правилами пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25 травня 1998 року, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 цієї постанови передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсіі? або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постіи?ним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсіі?, стипендіі?, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постіи?ним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала и?ому утримання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №\~554/8023/15-ц зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Наведене узгоджується також із правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, та Верховним Судом у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 186/421/17; від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 та від 01 вересня 2021 року у справі №\~523/9720/17. Пунктом 6 Рішення Конституціи?ного Суду Украі?ни від 03 червня 1999 року N 5- рп/99встановлено, що до членів сім`і? належать особи, що постіи?но мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але и? інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання і?х членами сім`і? є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі маи?на для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, и?ого ремонт і т. п. У постанові Великоі? Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №\~644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`і?, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля маи?на для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, и?ого ремонт, надання взаємноі? допомоги, наявність усних чи письмових домовленостеи? про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімеи?них відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`і? та визначає критеріі?, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільнии? побут і взаємні права и? обов`язки. У заяві про встановлення факту та в судовому засіданні заявник стверджувала, що вона була членом сім`ї [PERSON] як до, так і після розірвання шлюбу (27 вересня 2021\~року) по день його смерті ( [INFO] ), а також перебувала на його утриманні. За її доводами внаслідок смерті [PERSON] вона втратила и?ого матеріальну допомогу, яка була для неї та її доньки основним джерелом доходу, що забезпечувало їм достои?не існування. Вважає, що наведені обставини підтверджуються відсутністю у неї доходів, які б забезпечили можливість для існування та утримання дитини, оскільки її власних доходів, відповідно до відомостеи? з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, не вистачало для забезпечення її потреб та потреб доньки, а також оплати комунальних послуг. Натомість [PERSON] працював у службі таксі та мав дохід у сумі 15000-20000 гривень на місяць, що значно перевищує її доходи. Спільне проживання за адресою: [ADDRESS] , та факт наявності між ними сімеи?них відносин можуть підтвердити свідки, а саме сусіди [PERSON] , а також її мати [PERSON] . Суд установив, що рішенням від 27 вересня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвав. При цьому у рішенні зазначено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено з початку 2021 року, сторони проживають окремо (а.\~с. 16-18). [PERSON] помер [INFO] у селищі міського типу Зайцеве Бахмутського району Донецької області, про що 16 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис №\~194 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 05 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.\~с. 25). У судовому засіданні свідки, які є сусідами заявника, [PERSON] та [PERSON] надали суду свідчення, за якими [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом як родина до початку війни, тобто і після розірвання між ними шлюбу. Мати заявника [PERSON] пояснила, що їй, навіть, не було відомо про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , які, за її доводами, постійно проживали однією родиною. Натомість свідок [PERSON] (мати [PERSON] ) пояснила суду, що до розлучення [PERSON] та [PERSON] проживали разом, але у останньої вже був інший чоловік. [PERSON] намагався налагодити стосунки між подружжям, а також звернувся до [PERSON] з проханням не розлучатися до вступу дитини до школи у перший клас. Однак після розлучення, він переїхав з квартири, в якій вони спільно проживали, та деякий час мешкав у будинку на [ADDRESS] , потім у будинку своєї матері, також орендував квартиру у Кременчуці, до моменту вступу до лав ЗСУ. Мати загиблого стверджувала, що останній після розлучення не мав можливості утримувати [PERSON] , оскільки в нього ледь вистачало коштів на власні потреби. Єдине, що він зробив установив бойлер для дитини у квартирі, в якій остання проживала разом із матір`ю. Донька [PERSON] . Карина розповіла суду, що у зв`язку зі вступом до навчального закладу міста Кременчука, деякий час (з 2020 року до середини березня 2021 року) мешкала разом із татом та заявником, яка особисто повідомила їй про появу у неї нового чоловіка та намір розлучитися з її татом. [PERSON] (знайома [PERSON] ) пояснила суду, що проживає поруч із будинком, в якому проживають батьки заявника, та неодноразово бачила [PERSON] разом із іншим чоловіком, зокрема і до загибелі [PERSON] . Як убачається з довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, наданої Головним управління ДПС у Полтавській області Державної податкової служби України, за 4 квартал 2021 рік сукупний дохід [PERSON] становить 10526,58 грн. За період із 1 по 3 квартал 2022 року 56841,16 грн (а.\~с. 118). Відповідно до записів трудової книжки [PERSON] \~остання з 07 жовтня 2021 року перебувала на посаді продавця непродовольчих товарів, 09 грудня 2021 року переведена на посаду адміністратора, а 30 червня 2022 року звільнена за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.\~с. 35). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період із жовтня по грудень 2021 року сукупний дохід [PERSON] становить 17357,10 грн; за період із січня по червень 43695,47 грн. Ураховуючи наведене, сукупний дохід [PERSON] за період із жовтня 2021 року по червень 2022 року становив 67367,74, а [PERSON] 61052,57 грн, що не має суттєвої різниці, порівняно з доходами померлого. Доказів отримання останнім інших доходів суду не надано. Надані заявником копії відповіді на запит з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого по четвертий квартали 2023 року та копію довідки, виданої [PERSON] про те, що вона значиться безробітною у Кременчуцькій філії Полтавського обласного ЦЗ з 13 березня 2023 року, суд не бере до уваги, оскільки ці докази не стосуються періоду, на який посилається [PERSON] у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення (а.\~с. 11, 12). Зі змісту статті 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів. Частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстраціі? шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання маи?на в інтересах сім`і?, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаціи?ного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18, від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18. Факт утримання може підтверджуватися, зокрема, доказами, які підтверджують, що основним і постіи?ним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала и?ому утримання. Єдиним доказом спільного проживання та наявності сімейних відночин із загиблим заявник наводить свідчення свідків, а відсутність у неї достатніх доходів, вважає підставою для встановлення факту перебування її на утриманні загиблого, який за її доводами, отримував більші доходи, що давало йому можливість утримувати родину. Водночас суд ставить під сумнів свідчення свідків [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] , які є діаметрально протилежними тим, що надали свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у зав`язку з чим вважає їх суперечливими. Доводи ж [PERSON] про перебування на утриманні [PERSON] не підтвердилися під час судового розгляду справи. Посилання заявника у судовому засіданні про перерахування [PERSON] двічі під час служби в ЗСУ коштів, а також надання ним готівкових коштів, не підтверджені жодними доказами. Твердження [PERSON] про наявність у [PERSON] достатнього заробітку та її утримання спростовуються даними з наданої Державою фіскальною службою України довідки про доходи. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність [PERSON] , що вона була членом сім`ї [PERSON] у період з моменту розірвання шлюбу (27 вересня 2021 року) по день його смерті ( [INFO] ) та перебувала на його утриманні. Заявник не надала належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а подані нею докази не підтверджують, зокрема, факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків, набуття майна, а також, що основним і постіи?ним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку [PERSON] . Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, повідомлені заявником, не знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому відсутні підстави для задоволення її заяви про встановлення юридичного факту.

Outcome: dismissed