Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] , в якій заявник просить визнати [PERSON] , яка народилася [INFO] в смт Компаніївка Кіровоградської області, зареєстрована проживаючою за адресою: [ADDRESS] , безвісно відсутньою з 14.03.2022. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є дочкою [PERSON] , яка постійно проживала в квартирі, що перебуває в спільній сумісній власності за адресою [ADDRESS] . В 2022 році м. Маріуполь потрапило під активні обстріли з боку РФ, після чергового обстрілу зв`язок із матір`ю зник. 14.03.2022 вона в останнє бачила свою матір за адресою [ADDRESS] , де вони разом ховались від обстрілів у підвалі. Місце перебування матері їй не відомо, на зв`язок за номером телефону [NUMBER] мати після 14.03.2022 не виходить, на даний час м. Маріуполь знаходиться в окупації. В квітні 2022 року заявниця з родиною змушена була переїхати до м. Полтави. На теперішній місцеперебування матері не відомо, на зв`язок вона так і не вийшла. За її зверненням про розшук матері Полтавським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України. Звернення до поліції не дало ніяких результатів, до сьогоднішнього дня мати розшуканою не була. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для оформлення документів для отримання компенсації за зруйноване житло, оскільки процедура передбачає отримання згоди співвласника майна, яким є її мати. Крім того, визнання даного факту необхідно для подальшого оголошення особи померлою та реалізації прав її прав. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. [PERSON] пояснила, що окрім неї, близьких та рідних у матері не було. З 14.03.2022 вона взагалі втратила будь-який зв`язок з нею. Будинок, у якому мати проживала, було зруйновна внаслідок обстрілів, а в подальшому взагалі знесено. Із знайомих, які знали матір, ніхто її після 14.03.2022 не бачив, телефон її був вимкнений. Всі дії з пошуку матері не дали позитивних результатів. Представник Першої полтавської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник Маріупольської міської ради Донецької області до суду не з`явився, 21.02.2025 від представника Бастриги С.М. надійшла заява про розгляд заяви без участі представника Маріупольської міської ради Донецької області. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частиною 1статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У відповідності до приписів статті 305 Цивільного процесуального кодексу України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦКУкраїни; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно положень статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого (повторно) 16.02.2023 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу 00044637386 від 20.04.2024. (а. с. 6, 10) З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 31.10.2001, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Компаніївка Кіровоградської області, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 7-9). 02.02.2023 заявниця подала заяву до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , відомості щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023170420000350. (а. с. 5) У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20312212, виданого 22.09.2008, витягу з Державного реєстру речових прав № 370787619 від 21.03.2024, квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (розмір частки 1/3), [PERSON] (розмір частки 1/3) та [PERSON] (розмір частки 1/3). (а. с. 4, 49). Із довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1602-5000999344 від 12.04.2022 вбачається, що [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 11) Довідкою Полтавської окружної прокуратури Полтавської області від 14.02.2023 № 55-129-1000-23 підтверджується, що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12023170420000427 від 11.02.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, предметом досудового розслідування є відомості про те, що в результаті здійсненого 11.03.2022 силами вторгнення РФ вогневого враження зазнав руйнувань багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , у т. ч. розташована в ньому належна на праві власності [PERSON] квартира [ADDRESS] , в даному кримінальному провадженні заявниця має статус потерпілої. (а. с. 12) Довідкою Маріупольської окружної прокуратури Донецької області від 28.11.2024 № 55-6369вих-24 підтверджується, що кримінальне провадження № 12023170420000350 від 03.02.2023 за фактом безвісного зникнення [PERSON] здійснюється слідчим відділом Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом окружної прокуратури Донецької області, у кримінальному провадженні проведено судову молекулярно-генетичну експертизу, якою встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію, відібраного у [PERSON] , результати дослідження поміщено до Центрального обліку генетичних ознак людини, на теперішній час повідомлень про можливі збіги не надходило. (а. с. 83) З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-85795/18/24-Вих від 10.12.2024, наданої на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2024, вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою України [PERSON] , [INFO] , в період з 14.03.2022 по 10.12.2024 (станом на 11:15, теперішній час) в Базі даних не виявлено. (а. с. 60) З інформації Міністерства соціальної політики України № 7937/0/290-24/19 від 10.12.2024, наданої на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2024, вбачається, що станом на 10.12.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про особу [PERSON] , [INFO] , відсутня. (а. с. 61) Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області, на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2024, надано інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Маріуполь) як отримувач пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV від 06.10.1997, виплату пенсії зупинено з 01.09.2022 у зв`язку з тривалим неотриманням. (а. с. 65-78) Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та неупередженому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно статті 309 Цивільного процесуального кодексу України та статті 48 Цивільного кодексу України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved