Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 грудня 2019 року з [PERSON] . Зазначає що перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №67. Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільних дітей не має, вважає, що в подальшому збереження шлюбу є неможливим, разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують. Позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою. Збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін, шлюб між ними є лише формальним, оскільки шлюбних відносин вони не підтримують. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 20.01.2025. У судові засідання, які були призначені на 20.01.2025, 18.02.2025 позивач та відповідач не з`явилися, були повідомлені про судові засідання належним чином. Від позивача через канцелярію суду надійшла заява від 13.01.2025 про розгляд справи без його участі. На підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних доказів, з урахуванням поданих до суду заяв. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 грудня 2019 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №67, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначено у позові та не заперечувалось відповідачем, подружжя проживає окремо, спільне господарство наразі не ведуть, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини, кожен живе окремим життям. За змістом положень ч. 1ст.\~24\~СК України та ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом\~ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач погоджується на розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved