Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , з 1/4 частини на 1/6 частину, з усіх видів заробітку, доходу до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно з рішення Сквирського районного суду Київської області від 11.09.2024 року у справі № 376/1704/2024 з нього стягуються аліменти у розмірі частки на утримання сина [PERSON] , [INFO] на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Окрім того вказує, що на підставі судового наказу від 22.11.2023 р. з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки доходів. З моменту ухвалення рішення від 11.09.2024 р. сталися істотні зміни його сімейного та матеріального стану та виникли інші обставини, які впливають на можливість утримувати повнолітнього сина. Зазначає, що на його утриманні перебуває матір, яка має проблеми із здоров?ям та потребує постійного лікування. На даний час позивач перебуває у лавах ЗСУ та потребує додаткових витрат на придбання амуніції. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, оскільки його зарплати, з урахуванням аліментів, не вистачає на проживання. Вказує, що на даний час на його утриманні перебуває хвора матір, яка потребує постійного лікування. Представник позивача, адвокат Гривачевська Л.М., у судовому засіданні просила позов задовольнити, вказала, що сукупний розмір аліментів за рішенням і судовим наказом перевищує передбачений законодавством. Зазначає, що заочне рішення не оскаржували оскільки на той час позивач перебував у м. Часів Яр і був позбавлений такої можливості. Наголошує, що позивач добровільно надає сину допомогу, сплачує за гуртожиток. Відповідач у судовому засіданні просила у задоволені позову відмовити, посилаючись на його не обґрунтованість. Вказала, що діти хворіють і потребують більших затрат, а її доходів не вистачає для покриття всіх витрат. Зазначає, що мати позивача проживає з іншими своїми дітьми, а на її лікування витрати несуть усі її діти. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , мати позивача, вказала, що [PERSON] надає матеріальну допомогу у зв?язку з її хворобою, окрім нього у неї є ще й інші діти, які також допомагають. Зазначає, що позивач добровільно надає допомогу сину, сплачує його витрати на гуртожиток. Вказує, що на період навчання [PERSON] проживає у гуртожитку в місті Києві, до того проживав разом із прабабусею. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , син позивача, вказав, що у нього відсутні будь-які претензії до батька і він не заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що батько сам надає йому матеріальну допомогу. Звертає увагу, що аліменти, які отримує матір на його користь він не отримує. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно із ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданої (повторно) Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 77 вбачається, що батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно з заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11.09.2024 р. у справі №376/1704/24 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 05.06.2024 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (14-15). Відповідно до судового наказу від 22.11.2023 р. у цивільній справі № 376/3233/23 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 17). Із звіту про здійснення відрахувань та виплати № 960/9996 від 07.11.2024 р. вбачається, що з [PERSON] на підставі судового наказу № 376/3233/23 від 22.11.2023 р. стягуються аліменти у відсотковому значенні 16,7 % (а.с. 20). Із звіту про здійснення відрахувань та виплати № 960/9995 від 07.11.2024 р. вбачається, що з [PERSON] на підставі виконавчого листа № 376/1704/24 виданого 14.10.2024 р. стягуються аліменти у відсотковому значенні 25,0 % (а.с. 21). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення. Згідно з роз`яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до п.23 вищевказаної Постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з аналізу вказаних норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставами для зміни раніше встановленого розміру аліментів можуть бути: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідач будь яких доказів на спростування вимог позивача та обґрунтування своєї позиції до суду не надала. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач добровільно надає матеріальну допомогу сину, витрачає кошти на лікування матері, а також те, що сукупний розмір аліментів на утримання двох дітей перевищує встановлений ст. 183 СК України розмір, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів призначених заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11.09.2024 р.. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач вказує те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 12 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Приписами ч. 12 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Водночас зменшення розміру аліментів не відносить до категорії справ пов?язаних з виконанням військового обов?язку. У зв?язку з викладеним та враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved