Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Драус О.О. звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 2,39 га, розташованої на території Староміщинської сільської ради Тернопільського (Підволочиського) району Тернопільської області. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті батька. Однак після звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивачка та її представниця не з`явились, представниця позивачки подала до суду заяву, згідно змісту якої просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої позов визнає та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої позов визнає та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за її відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 1986 року, [PERSON] народилась [INFO] в селищі Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області УРСР, про що 20 березня 1986 року зроблено відповідний актовий запис за №33. Місце реєстрації: Підволочиський райвідділ ЗАГС Тернопільської області. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ТР №003594 від 28 лютого 1999 року, [PERSON] на підставі ІІІ сесії ХХІІІ скликання Староміщинської сільської Ради народних депутатів від 10 грудня 1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,39 гектарів, з яких 1,99 га рілля, 0,40 га кормові угіддя, земельна ділянка розташована на території Староміщинської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №110. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 16 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] одружились 16 жовтня 2004 року, про що зроблено запис за №1484. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 квітня 2017 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що 11 червня 2012 року складено відповідний актовий запис №1033. Місце смерті: м. Керч, Автономна Республіка Крим, Україна. Місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32481240 від 22 листопада 2012 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Тихоновецькою Н.В. було заведено спадкову справу №105/2012 ( номер у спадковому реєстрі: 53773845). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №79/02-31 від 28 травня 2024 року, виданої Підволочиською державною нотаріальною конторою, [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,39 га, розташовану на території Староміщинської сільської ради, що залишилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Державним нотаріусом Гладушком К.В. встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Тихоновецькою Н.В. було заведено спадкову справу №105/2012. За даними спадкового реєстру спадкодавець заповітів не складав. 24 травня 2024 року [PERSON] до Підволочиської державної нотаріальної контори було подано заяву про завершення спадкування та видачу свідоцтва про спадщину за законом на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,39 га, розташовану на території Староміщинської сільської ради, яка Належала [PERSON] . Крім того на підставі заяви [PERSON] Підволочиською державною нотаріальною конторою у Спадковому реєстрі було змінено місце зберігання спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та прийнято справу до провадження з присвоєнням номеру 16/2024. Однак враховуючи відсутність доступу нотаріуса до матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Керчинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Тихоновецькою Н.В. після смерті [PERSON] та документів які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, перевірити факти, встановлення яких необхідно для видачі свідоцтва про право на спадщину, не виявляється можливим, у зв`язку із чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,39 га яка розташована на території Староміщинської сільської ради, що залишилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6100132672025 від 30 січня 2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер 6124687500:01:001:0111, розміром 1,9871 га, яка розташована на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] на підставі державного акта від 28 лютого 1999 року серії ІV-ТР №003594. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6100223132025 від 07 лютого 2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер 6124687500:01:001:0421, розміром 0,4000 га, яка розташована на території Староміщинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] на підставі державного акта від 28 лютого 1999 року серії ІV-ТР №003594. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла, також звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушка К.В.. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,39 га яка розташована на території Староміщинської сільської ради, однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави відсутності у нотаріуса доступу до матеріалів спадкової справи, що не дозволяє встановити необхідні для вчинення нотаріальної дії відомості. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на земельну ділянку. Позивачка є спадкоємцем зазначеного майна за законом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved