Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що між нею та відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб «08» липня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 305 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Від сумісного шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис про народження № 1210. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.07.2024 року у справі № 536/1545/24, шлюб, що зареєстрований «08» липня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 305, між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] - розірвано. Враховуючи факт розірвання шлюбу, а також те, що позивач з відповідачем вже не проживають однією сім`єю, не ведуть спільний побут, то є потреба визначити місце проживання дитини з матір`ю. Станом на даний момент, місце проживання доньки зареєстроване разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Проте, і до розірвання шлюбу, і зараз донька фактично проживає разом з матір`ю за її зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Цей житловий будинок загальною площею 63,2 кв.м, у тому числі житловою площею 46.8 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , перебуває у приватній власності позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1964. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: - визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Від відповідача надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що між позивачем та відповідачем, [PERSON] , зареєстровано шлюб «08» липня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 305 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Від сумісного шлюбу мають спільну дитину - доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис про народження № 1210. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.07.2024р. у справі № 536/1545/24, шлюб, що зареєстрований «08» липня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 305, між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] - розірвано. Враховуючи факт розірвання шлюбу, а також те, що позивач з відповідачем вже не проживають однією сім`єю, не ведуть спільний побут, то є потреба визначити місце проживання дитини з матір`ю. Станом на даний момент, місце проживання доньки зареєстроване разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Проте, і до розірвання шлюбу, і зараз донька фактично проживає разом з матір`ю за її зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Цей житловий будинок загальною площею 63.2 кв.м., у тому числі житловою площею 46.8 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , перебуває у приватній власності позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1964. Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону). Відповідно до ст. 29 ЦК України, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Положеннями ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Положеннями ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Враховуючи викладене, та те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з позивачем.

Outcome: approved