Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 2022 року у виконавчому комітеті Яблунівської селищної ради між нею і відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх спільне сімейне життя було нормальним. Однак з часом відносини між ними погіршились. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, і не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. На даний час шлюбні відносини між ними припинилися і вони як подружжя разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб носить формальний характер і надії на примирення немає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак її представник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, яка на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.12.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 20.01.2025 року. Ухвалою від 20.01.2025 року у зв?язку із неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного повідомлення судове засідання відкладено на 24.02.2025 року. Про судове засідання відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку sms-повідомлення на його номер мобільного телефону. Враховуючи те,\~що відповідач\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~судового засідання\~повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копій Витягів з реєстру територіальної громади за №2022/000734033 від 04.10.2022 року та № 2024/014421508 від 29.11.2024 року, зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [ADDRESS] (а.с.5, 6). Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28\~липня 2022\~року у\~виконавчому комітеті\~Яблунівської селищної\~радиКосівського\~району Івано-Франківської\~області,\~про що\~було зроблено\~актовий запис\~№31, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 28.07.2022 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.11.2022 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків та проживають окремо. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, а відповідач в судове засідання не з?явився і свою думку з цього приводу не висловив. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, та зважаючи, що на даний час, зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім`ї немає, а шлюб між сторонами носить формальний характер, в зв?язку із чим подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В зв?язку з наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України), і документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абз.2 ч.3 ст.115 СК України). В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню судом до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо вимог позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У прохальній частині позовної заяви позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З огляду на те, що при укладенні шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), то суд вважає, що така вимога підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами регламентовано ст.ст.141-142 ЦПК України. Проте, враховуючи, що позивач в позовній заяві не подає розрахунку понесених нею чи очікуваних судових витрат та не ставить вимог про їх відшкодування, то суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved