Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] баби [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок: пасовище № [NUMBER] площею 0,37 га та № [NUMBER] площею 0,33 га, цільове призначення земель для товарного сільськогосподарського призначення. Про вказані земельні ділянки їй стало відомо в квітні 2024 року, коли в Новокородському старостаті їй повідомили, що після смерті баби є неоформлені земельні ділянки. Для встановлення факту приватизації вказаних земельних ділянок вона звернулась до архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації Київської області, де отримала документи, які підтверджують розпочату приватизацію, але чи виготовлялись на ці земельні ділянки державні акти їй невідомо. Для отримання свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки вона звернулась до Бородянської державної нотаріальної контори, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. 19 червня 2024 року Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області повідомило нотаріусу про відсутність в архіві відділу других (архівних) примірників державних актів на земельні ділянки. Вважала, що як спадкоємиця, яка прийняла спадщину має право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на право власності на вказані земельні ділянки, оскільки спадкодавиця розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, але не встигла завершити оформлення права власності та отримати на них правовстановлюючі документи. Тому просила визнати за нею право на завершення приватизації та одержання на своє ім`я правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки: площею 0,37 га (земельна частка пай пасовище № [NUMBER] ) та площею 0,33 га (земельна ділянка пай пасовище № [NUMBER] ), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бородянської селищної ради (раніше Новокорогодської та Жовтневої сільських рад), які були передані у власність [PERSON] , як власнику права на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Полісся», на підставі розпорядження Бородянської районної державної адміністрації № 431 від 16 травня 2006 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, відповідно до листа просила розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя [PERSON] розпочала, проте не встигла завершити приватизацію земельних ділянок: площею 0,37 га (земельна частка пай пасовище № [NUMBER] ) та площею 0,33 га (земельна ділянка пай пасовище № 924), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бородянської селищної ради (раніше Новокорогодської та Жовтневої сільських рад), які були передані у власність [PERSON] , як власнику права на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Полісся». Так, 30 грудня 1996 року розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області № 369 затверджено розроблену Київським відділенням інституту землеустрою науково-технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Новий Корогод Бородянського району, встановлено площу сільськогосподарських угідь, що підлягає розпаюванню в розмірі 1638,8 га з них: ріллі 1446,5 га, багаторічних насаджень 0,7 га, сіножатей 137,4 га, пасовищ 54,2 га (а.с.22). Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 16 травня 2006 року № 431 (з додатком до нього), передано у власність та надано дозвіл на оформлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам (згідно додатку), власникам права на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Полісся», на території Новокорогодської та Жовтневої сільських рад. У списках громадян, власників земельних часток (паїв) в реформованому КСП «Полісся», яким надається дозвіл на оформлення державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Новокорогодської та Жовтневої сільських рад, [PERSON] зазначена під № 471 та № 509, № ділянок: рілля 0428, площа 1,4844 га, пасовище 0826, площа 0,3638 га; рілля 0121, площа 2,1669 га, пасовище 0826, площа 0,3668 га (а.с. 24, 25, 27, 28). Відповідно до довідки Новокорогодського старостинського округу № 8 Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області від 17 квітня 2024 року № 01-48-37, земельна частка пай, пасовище № 826 (0,37 га) та № 924 (0,33 га), цільове призначення земель для товарного сільськогосподарського призначення, належали померлій [PERSON] , згідно загальних зборів колгоспників реформованого КСП «Полісся» від 11 лютого 2006 року (а.с. 18-20). Згідно заповіту від 14 квітня 2017 року, посвідченого секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Бородянського району Київської області, [PERSON] заповіла усе належне їй майно своїй онуці [PERSON] (а.с. 8-9). Після смерті [PERSON] . Бородянською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 114/2020 (а.с. 47, 48) З матеріалів спадкової справи № 114/2020 (а.с. 48-115) вбачається, що 07 грудня 2020 та 14 лютого 2022 року позивачці видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221083700:01:003:0004, площею 1,4844 га на території Новокорогодської сільської ради та 3221081500:04:002:0078, площею 2,1670 га на території Дмитрівської (раніше Жовтневої) сільської ради (а.с. 82 і 82 на звороті); житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 3221081502:03:006:0004 та площею 0,2480 га кадастровий номер 3221081502:03:006:0005 в с. Озерщина Бучанського району Київської області (а.с. 101 на звороті, 102, 103 на звороті). Постановою від 21 жовтня 2024 року № 2258/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки: площею 0,37 га (земельна частка пай пасовище № [NUMBER] ) та площею 0,33 га (земельна ділянка пай пасовище № 924), оскільки спадкоємицею [PERSON] не надані відповідні акти на вказані земельні ділянки. У вказаній постанові вказано, що відповідно до інформації з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 19.06.2024 №29-10-0.331-5937/2-24 в архіві відділу № 4 відсутні другі (архівний) примірники на земельні ділянки (а.с. 115). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця, оскільки до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Оскільки [PERSON] було розпочато процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, але за життя вона не встигла завершити оформлення на своє ім`я права власності на ці земельні ділянки та не одержала на них правовстановлюючих документів, то суд вважає, що позивачка, яка належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавиці, має право на завершення приватизації вказаних земельних ділянок та одержання на своє ім`я правовстановлюючих документів на право власності на дані земельні ділянки. За таких обставин, оскільки позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не може оформити свої спадкові права у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та одержання на своє ім`я правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки площею 0,37 га (земельна частка пай пасовище № [NUMBER] ) та площею 0,33 га (земельна частка пай пасовище № [NUMBER] ), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бородянської селищної ради, та передані [PERSON] у власність, як власнику права на земельну частку (пай) у реформованому КСП «Полісся» на підставі розпорядження Бородянської районної державної адміністрації від 16 травня 2006 року № 431, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved