Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

у жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 01.10.2022 у розмірі 600000,00 грн та штраф за несвоєчасне повернення суми боргу у розмірі 20000 грн. Обґрунтовано позов тим, що 01.10.2022 [PERSON] надав в борг [PERSON] , кошти в сумі 600 000,00 грн, про що був укладений відповідний Договір позики грошових коштів та підписаний сторонами власноручно. Позика є безвідсотковою. Відповідач за вище зазначеним Договором позики зобов`язався повернути борг до 01.10.2023 включно. Згідно п.4.2 Договору позики, у разі коли Позичальник не поверне позичені кошти до зазначеного терміну (повністю або частково), останній сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 20 000,00 гривень. Станом на день подання позову кошти в розмірі 600 000,00 грн, в якості боргу за Договором позики та 20 000,00 грн., в якості штрафу за прострочення, а всього 620 000,00 грн Відповідачем, Позивачу не повернуто в повному обсязі. Відповідач подав відзив на позовну заяву, визнав позовні вимоги частково, просив відмовити у стягненні з нього штрафу в розмірі 20000,00 грн, оскільки ч. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено списання неустойки (штрафу, пені) кредитодавцем (позикодавцем), які нараховані з 24 лютого 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши наявні у справі матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 01.10.2022 [PERSON] надав в борг [PERSON] , грошові кошти в сумі 600 000,00 грн, про що був укладений відповідний Договір позики грошових коштів та підписаний сторонами власноручно. Відповідач зобов`язався повернути борг до 01.10.2023 включно. Згідно п.4.2 Договору позики, у разі коли Позичальник не поверне позичені кошти до зазначеного терміну (повністю або частково), останній сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 20 000,00 гривень. Проте, у вказаний строк відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Відповідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача штрафу в розмірі 20000,00 грн то суд враховує наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану штраф, передбачений п. 4.2 Договору позики підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому суд знаходить, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в користь позивача штрафу в розмірі 20000,00 грн задоволенню не підлягають, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Також, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Outcome: partial