Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача). Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що 10.03.2012 вона уклала шлюб із відповідачем, від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 08.05.2015 у справі №241/839/15-ц шлюб між ними було розірвано. З 2015 року відповідач не цікавиться життям сина, не спілкується з ним, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я, не допомагає матеріально. 02 грудня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] , в них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . [INFO] її чоловік [PERSON] загинув, виконуючи бойове завдання в складі Збройних Сил України. Її старший син [PERSON] з 2015 року проживав в повноцінній сім`ї разом з нею та її чоловіком [PERSON] та їхньою малолітньою донькою [PERSON] . Чоловік [PERSON] любив її сина як свого рідного, іншого батька неповнолітній [PERSON] не знає. На даний час вона проживає одна зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] . Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку утримувати дитину, тому одночасно з позбавленням батьківських прав вона просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Позивач [PERSON] , допитана судом як свідок на підставі ст. 92 ЦПК України, в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що в 2012 році вона уклала шлюб з відповідачем, а у 2014 році від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . У 2015 році шлюб з відповідачем було розірвано, відповідач після розірвання шлюбу виїхав в Російську федерацію і зв`язок з ним обірвався. У 2015 вона вдруге вийшла заміж за [PERSON] , який [INFO] загинув. [PERSON] фактично виховував її сина [PERSON] , також в них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Їй нічого не відомо про відповідача, всі його родичі проживають в Російській федерації. Відповідач протягом 9 років не спілкувався із сином, на даний час вона з сином та донькою проживає в м. Стрий Львівської області, має статус внутрішньо переміщеної особи, діти навчаються в гімназії. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, поштове відправлення, за останнім відомим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] не вдалося відправити, так як відділення Укрпошти в м. Маріуполь не функціонує. Відповідача повідомлялась про розгляд справи на 04.04.2024, 17.05.2024, 12.06.2024, 02.07.2024, 17.09.2024, 17.10.2024, 22.11.2024, 13.01.2025, 10.02.2025, 28.02.2025 оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Позиція третьої особи. Представник третьої особи - Служби в справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Скрицька Н.Б. в судовому засіданні покликалась на висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] . Показання свідків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в серпні 2023 року до неї звернулася позивач з проханням записати сина в її клас. З 01.09.2023 [PERSON] навчається в гімназії №10. Дитина позитивна, мати завжди приймає участь в батьківських зборах, постійно допомагає в школі. Про батька [PERSON] їй нічого не відомо, хлопчик ніколи нічого про рідного батька не говорив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позивачка є її товаришкою. Вона ніколи не бачила рідного батька [PERSON] , той батьком називав другого чоловіка позивачки [PERSON] , який загинув на війні. Товаришують вони приблизно 3 роки. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 05.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши показання позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2015 року Першотравневим РВ ГУ ДМС України в Донецькій області, такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.5-6/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області 15 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 03 /а.с.7/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Першотравневим районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25 липня 2016 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 53 /а.с.8/. Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.10.2022 №1304-5002248064 вбачається, що така видана [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] /а.с.9/. Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.10.2022 №1304-5002248139 вбачається, що така видана [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] /а.с.10/. Відповідно до копії рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 08.05.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.03.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №5 розірвано /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.12.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 грудня 2015 року, актовий запис №75, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а.с.12/. Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Протокол № 883 від «26» серпня 2022 року, 17.03.2022 старший матрос [PERSON] отримав поранення « Шок . Інші травми із залученням декількох ділянок тіла. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків», що послужило причиною смерті /а.с.13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2022, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №646 /а.с.14/. З копії акту обстеження умов проживання по [ADDRESS] голови ОСББ «Дністер» Войціховського О.О. вбачається, що квартира розташована на 4 поверсі 9-ти поверхового будинку. Загальна площа квартири 67,4 кв.м. В квартирі проживає мати [PERSON] з двома дітьми: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2014р.н. В квартирі чисто, прибрано /а.с.15/. Відповідно до характеристики голови ОСББ «Дністер» [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , виховує сина [PERSON] , [INFO] . Дитина постійно доглянута, охайна, вихована. Скарги від судів не поступали. За період проживання [PERSON] зарекомендовала себе позитивно /а.с.16/. Відповідно до довідки №8, виданої [PERSON] , [INFO] , стан його здоров`я задовільний /а.с. 17/. З характеристики [PERSON] , 2014 р.н., учня 4-В класу СЗШ 1-Ш ст. 10 м. Стрия від 12.09.2023 вбачається, що [PERSON] навчається у СЗШ 1-Ш ст. № 10 з 01 вересня 2023 року. До цього часу, протягом 2022-2023 років навчався у ліцеї ім. Корчака № 2. Згідно поданих документів від 18.10.2022 вважається внутрішньо переміщеною особою з Донецької області Маріупольського району,смт. Мангуш. На сьогоднішній день фактично зареєстрований у [ADDRESS] . [PERSON] , 2014 р.н. з перших днів перебування у школі проявив себе дисциплінованим, вихованим учнем, серйозно ставиться до навчання. Мама [PERSON] відповідальна, повністю забезпечує сина всім необхідним для навчання, дбає про зовнішній вигляд учня, вимоглива до сина /а.с.18/. З довідки Стрийської ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 від 05.09.2023 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в СЗШ І-ІІІ ст. №10 в 4 класі /а.с.19/. З копії довідки про доходи №8246 8691 0322 0219 відділу обслуговування громадян №4 ГУ ПФУ у Львівській області від 08.09.2023 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 складає 68 491,86 грн. /а.с. 20/. З відповіді Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 18.06.2024 за вих. №10215/47/01/24 вбачається, що останнє відоме місце проживання [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] . Проводилась перевірка по базі ІПНП, де встановлено, що він був безвісті зниклим 09.06.2012 та 19.06.2012, після чого категорію виключено. Крім цього, згідно з рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області А. Берездецької за допомогою центральної підсистеми «Аркан» нею перевірявся факт перетину [PERSON] . Державного кордону України у період з 01.01.2020 по 11.06.2024. При цьому відомості про перетин відсутні /а.с. 52/. Із копії рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №397 від 05.09.2024 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» вбачається, що виконавчий комітет міської ради вирішив затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно сина [PERSON] , [INFO] /а.с.62/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно сина [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно сина [PERSON] , [INFO] /а.с.63-66/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Дана правова позиція узгоджується постановою Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 755/3644/19. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 08.05.2015. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням та створює належні умови для його навчання та розвитку, відповідач натомість з 2015 року не проживає разом з дитиною, ухиляється від будь-якої участі у її вихованні, не тільки не вживає заходів для утримання, лікування, навчання, організації побуту та дозвілля дитини, але й взагалі не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною. З характеристики [PERSON] , учня 4-В класу, яка видана СЗШ І-ІІІ ст. №10 м. Стрия вбачається, що [PERSON] позитивно характеризується за місцем навчання, зазначено, що мати повністю забезпечує сина всім необхідним для навчання, дбає про зовнішній вигляд сина, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Також з показань свідків вбачається, що [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON] , відповідач не бере участь у його вихованні. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 05.09.2024 №397 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача, який тривалий час не спілкується та взагалі не виховує дитину, не утримує належно матеріально, свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, а тому його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі наведеного, враховуючи те, що особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, син перебувають на повному утримані матері, відповідач участі в утриманні сина не бере, аліменти не сплачує, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31.01.2024, та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1211,20 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Outcome: approved