Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подання позову і до досягнення 23-х років, за умови продовження навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що він є сином відповідача, на даний час досяг повноліття, проте продовжує навчатись та потребує коштів на утримання. Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 березня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24 січня 2007 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-737/11 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Сина [PERSON] залишено на виховання матері [PERSON] . Згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області №2-228/09 від 12 червня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 березня 2009 року і до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки №547185 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, сформованої 17 грудня 2024 року, убачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сарненський професійний аграрний ліцей». Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 28 червня 2025 року. Відповідно до довідки про доходи №14/1225 від 20 січня 2025 року за період з 01 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року загальна сума доходу (стипендія) [PERSON] становить 5 000,00 грн. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син сторін, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сарненський професійний аграрний ліцей» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу повнолітньому сину, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки [PERSON] закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, з урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved