Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входить: право власності на земельну ділянку площею 4,6994 га з кадастровим номером 5125255100:01:003:0013 та право власності на земельну ділянку площею 5,6073 га з кадастровим номером 5125255100:01:003:0031. Зазначає, що спадкодавець за життя заповіт не залишав, спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги відсутні, а вона є спадкоємцем за законном четвертої черги спадкування, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У померлого [PERSON] була дружина [PERSON] .. З 1999 по 2000 р. заявниця товаришувала з покійною [PERSON] , проживали по сусідству, а з 2002 року почали проживати разом та винаймати квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Пізніше [PERSON] отримала статус особи з інвалідністю ІІ групи та потребувала постійного догляду. ЇЇ чоловік почав зловживати спиртними напоями, тому на прохання [PERSON] в листопаді 2017 року заявниця почала проживати разом із ними. Вели спільне домашнє господарство, був спільний бюджет. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] заявниця провела їх поховання. Заявницею у шестимісячний термін було подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини. 27.12.2024 року заявниця звернулася до державного нотаріуса Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, щоб оформити право власності на майно померлого [PERSON] , але їй було відмовлено у зв`язку із тим, що згідно поданих документів відсутній документ, що підтверджує факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину померлого [PERSON] потрібно встановити факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявниця свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги також підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що дійсно [PERSON] проживала разом із [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона залишилася проживати разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні показання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Норми ст. 4 ЦПК розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 5 ЦПК встановленні способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Захарівською селищою радою Роздільнянського району Одеської області 14.12.2023 року, актовий запис №128. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належну йому майно після смерті своєї дружини [PERSON] , а саме земельні ділянки, які належали їй на праві власності площею 4,6994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області з кадастровим номером 5125255100:01:003:0013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме иайно про реєстрацію права власності від 21.03.2017 року, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМК № 140296 та земельну ділянку площею 5,6073 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області з кадастровим номером 5125255100:01:003:0031, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2020 року, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМК №553284. Положеннями чинного на час відкриття спадщини спадкодавця Цивільного кодексу України встановлено наступне: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261); у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262); у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264); у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1. 3. 5 ст. 1268). За визначенням частини 2 і 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт [PERSON] , який помер [INFO] не залишав, а також відсутні спадкоємці за законом, які звертались із заявами про прийняття спадщини. 27.12.2024 року заявниця звернулася до Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, щоб оформити право власності на майно померлого [PERSON] , але листом від 27.12.2024 року за № 790/02-14 Романової І.С. - державного нотаріуса Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області, їй було повідомлено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки спадкодавця, оскільки відсутній документ, що підтверджує факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У заявниці наявні підстави для віднесення її до спадкоємців за законом четвертої черги щодо майна спадкодавця виходячи з наступних обставин. Факт проживання заявниці із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з листопада 2017 року до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останього [INFO] підтверджується наступними документами: - актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.01.2025 року; - довідкою Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області від 27.01.2025 року № 103, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно проживала з 2017 року без реєстрації разом із [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , здійснювала за нею догляд і вела спільне господарство та після смерті провела її поховання; - довідкою Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області від 27.01.2025 року № 104, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно проживала з 2017 року без реєстрації разом із [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , здійснювала за ним догляд і вела спільне господарство та після смерті провела його поховання; - показами свідків [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України заявник є спадкоємцем за законом четвертої черги, як особа, яка проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше , як п`ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» гоподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому - приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Із роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на тримання житла, його ремонті тощо. Враховуючи вищевикладене, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved