Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

До Заставнівського районного суду Чернівецької області звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 08 листопада 2012 року між ним та відповідачкою, був укладений шлюб. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з відповідачкою. Вказував, що їх сім`я розпалася з тих причин, що вони перестали розуміти один одного, не змогли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань, між ними часто виникали різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до взаємного відчудження, а потім і до втрати почуття любові, поваги та довіри, без чого сімейне життя неможливе. Зазначав, що з червня 2022 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з цього часу спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спроби примиритися позитивних результатів не дали, зникла прихильність один до одного. За таких обставин їх шлюб носить формальний характер і немаємайбутнього, в зв`язку з чим він твердо вирішив його розірвати, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Поновлювати сімейні відносини з відповідачкою не бажає. Посилаючись на норми вітчизняного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, просив позов задовольнити. В судове\~засідання позивач\~не з`явився,\~надіславши на\~адресу суду\~клопотання про\~розгляд справи\~у його\~відсутності.\~Крім того,\~від представника\~позивача надійшла\~заява з\~проханням слухати\~справу у\~його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у іі відсутності, позовні вимоги визнає, на примирення не погоджується. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 08 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Хрещатинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №04, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, оскільки як позивач так і відповідачка не бажають зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягають, на примирення не погоджуються. Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Положеннями ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, уразі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved