Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 26 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №521. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - повнолітню [PERSON] , [INFO] , повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З серпня 2024 року подружні відносини між сторонами припинені остаточно, спільного господарства не ведуть, у кожного з них окремий бюджет, проживають окремо. Шлюбні відносини припинені через відсутність любові один до одного, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 січня 2025 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою 13 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак, 03 лютого 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 травня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №521, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] , від 26 травня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2008 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved