Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з позовом до ТОВ «Дебт Форс», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що з матеріалів справи яка перебуває у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/16506/23 про зміну стягувача у виконавчому провадженні, позивачу стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця Канцедал О.О., перебуває виконавче провадження № [NUMBER] від 06.12.2021 року з примусового виконання виконавчого напису №10635, вчиненого 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 13121,02 грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що він вчинено по кредитному договору № AG3251694 від 24.03.2019 року, укладеному між [PERSON] , та ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро». Зазначено, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки наданий приватному нотаріусу кредитний договір не був посвідчений нотаріально, крім того стягувачем не було надано документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З урахуванням викладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10635 від 05.10.2021 року та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначено, що виконавчий напис було вчинено відповідно до вимог законодавства, окремо зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору, щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих доказів, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Крім того представником відповідача було надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в обґрунтування якого зазначено, що заявлена сума позивачем сума витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., є не співмірною зі складністю вказаної справи та не відповідає критерію реальності таких витрат, окремо зазначив, що до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги. Від представника Київського державного нотаріального архіву надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.03.2019 року між [PERSON] , та ТОВ «ФК «Дінеро» було укладено договір позики № AG3251694, відповідно до умов якого [PERSON] , отримав від ТОВ «ФК «Дінеро» грошові кошти у позику у розмірі 5000,00 грн., зі строком повернення 23.04.2019 року. 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.В., було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості за кредитним договором № AG3251694. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О., було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 06.12.2021 року про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № AG3251694 укладеним між [PERSON] , та ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012(далі за текстом Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчинює нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999(далі за текстом Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію виловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року ( справа №6-158цс15). Відповідачем належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин надано до суду не було. З урахування викладеного, беручи до уваги, що відповідачем не спростовано позовні вимоги, доказів безспірності заборгованості суду не надано, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. В частині стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги №11/03/24/1 від 11.03.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 11/03/24/1 від 18.03.2024 року, Разом з цим, позивачем суду не надано документів, що свідчать про оплату гонорару, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених в встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), крім того акт наданих послуг не містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: partial