Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 679001 від 10.08.2021 у сумі 58936 грн. 33 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 10.08.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 679001, який підписаний власноручним підписом позичальника і згідно якого товариство надало відповідачці кредит у сумі 25 000 гривень. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої обов`язки за договором виконало у повному обсязі, а відповідачка порушила умови договору та у встановлені строки кошти не повернула. 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №2808-23, згідно якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги, в тому числі за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Згідно Витягу з додатку до договору факторингу сума боргу відповідачки становить 58936,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 23914,09 грн., заборгованість за відсотками 35022,24 грн. Ухвалою судді 05.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про проведення судового розгляду без її участі. Позовні вимоги визнає частково, вважає, що нараховані відсотки по кредиту завищені. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 679001, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у сумі 31250 грн. строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 10.08.2024. Згідно п. 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Пунктом 2.1 кредитного договору сторонами узгоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 25 000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб, у розмірі 6250 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Додатками до вказаного договору є паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Договір про споживчий кредит № 679001 від 10.08.2021 з додатками підписаний [PERSON] власноручно. Факт надання кредиту за вказаним договором підтверджується платіжним дорученням № 7415 від 10.08.2021 (а.с. 27) та не заперечується відповідачкою [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, проведеного ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», станом на 28.08.2023 загальна сума заборгованості відповідачки перед позикодавцем склала 58936,33 грн. (а.с. 13 зворот) . 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №2808-23, згідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права\~грошової вимоги\~до боржників\~за договорами,\~укладеними з\~кредитором,\~що зазначені\~в реєстрах\~боржників. З наданого позивачем витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 вбачається, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 58 936,33 гривень, з яких: 23\~914,09 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 35022,24 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість відповідачка свої кредитні зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи суму нарахованих відсотків за договором, відповідачка жодних доказів на спростування розміру заборгованості, як і власного розрахунку не надала. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК\~України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 6000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для захисту свого порушеного права позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 11.12.2023 з адвокатом Міньковською А.В. та додаткову угоду № 003066703360 від 27.06.2024, якою було надано правничу допомогу вартістю 6000 грн., що підтверджено відповідним актом (а.с.10зворот, 12-13, 23-26). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК\~України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн., а тому сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 2000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору, тому вказана сума, відповідно до ст. 141 ЦПК України,підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved