Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, заінтересована особа: [PERSON] , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] , заборонити кривднику [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатись на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні розмови з [PERSON] , [INFO] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців. Вимоги мотивує, тим, що вона із [PERSON] \~ проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2015 року. Від спільного проживання у нас народилось двоє дітей - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] Також, у неї є троє дітей від першого шлюбу, які проживають окремо, є повнолітніми. Відносини з чоловіком не склалися, тому [PERSON] систематично ображає її нецензурними словами, вчиняє домашнє насильство щодо неї та дітей, виражається нецензурними словами, погрожує фізичною розправою. Такі дії кривдник вчиняє в тому числі, в стані алкогольного сп`яніння та в присутності неповнолітніх дітей. Вказані дії кривдника негативно впливають на її психологічний стан, що полягає у відчутті тривоги, хвилювання, побоюванні чергового насильства з його боку. Хоча кривдник неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, однак належних висновків не зробив, надалі продовжував вчиняти щодо неї домашнє насильство. Зокрема 16 серпня 2024 року близько 17:30 год. [PERSON] , перебуваючи за місцем нашого спільного проживання за адресою: [ADDRESS] знову вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя. Такі протиправні дії кривдника носять систематичний характер, оскільки [PERSON] раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства відносно дружини. За вказаним фактом 17 серпня 2024 року відносно кривдника було внесено відомості в ЄРДР за №12024243000002620 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство). В результаті 24 січня 2025 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області по справі №689/2028/24 1-кп/689/66/25 винесено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. Також застосовано обмежувальних захід, передбачений п.5 ч.І ст. 91-1 КК України, та покладено на нього обов`язок у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць Враховуючи наведене [PERSON] звернулася до суду за захистом. Учасники справи, які повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 6).. Постановами Ярмолинецького районного суду Хмелницької області від 28.09.2023, 02.05.2024, 03.07.2024, 18.07.2024, 07.02.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП (а.с. 9-13). 24 січня 2025 року Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №689/2028/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (а.с. 15-16). Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п.п.3,6,7,8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлює перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно із ч. ч. 2 4 вказаного закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно зі ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Підставою для видачі судом обмежувального припису є встановлення та доведення факту домашнього насильства (фізичного, сексуального, психологічного або економічного) кривдником відносно постраждалої особи, а також ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Враховуючи надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , що підтверджується постановами суддів Ярмолинецького районного суду від 28.09.2023, 02.05.2024, 03.07.2024, 18.07.2024, 07.02.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП. 24 січня 2025 року Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №689/2028/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та

Outcome: approved