Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

20.01.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.07.1979 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1155. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося. З вересня 2013 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримуємо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 21.012025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про день, час та місце розгляду справи. Сторони до суду не з`явилися. Позивач згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання призначене на 10-00 годину 21.02.2025 не з`явився, був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Так ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду на 10-00 годину 21.02.2025 разом з позовною заявою та її додатками направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] Проте, 11.02.2025 до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки Укрпошти від 07.02.2025 причина невручення; "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Отде вважається, що відповідач повідомлений про розгляд справи 07.02.2025 Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2024, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 13.07.2079 року укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1155 (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач записаний батьком [PERSON] [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.11.2024) , тобто перебуваючи у шлюбі з [PERSON] у позивача народилася дитина від іншої жінки. Таким чином суд встановив, що між сторонами, що не мають неповнолітніх дітей, існує спір з приводу розірвання шлюбу, оскільки відповідач не погоджується розірвати шлюб в органах РАЦСУ, що регулюється нормами Сімейного кодексу України та розірвання шлюбу можливо лише в судовому порядку. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній\~згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що фактично проживає з іншою жінкою від якої в нього навіть народилася дитина, та його рішення є остаточним, а відповідач правом на подачу відзиву та спростування позову не подала, відтак у суду нема підстав сумніватися у доводах позивача, а\~відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач при подачі позову до суду згідно\~Закону України "Про судовий збір"\~понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved