Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві вказала, що перебувала у\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~який був\~зареєстрований 20\~січня 2012\~ року\~у Пробіжнянській\~сільській раді\~Чортківського району\~Тернопільської області,\~актовий запис\~№ 2.\~ [INFO] у\~них народилися\~двійнята:\~син \~ [PERSON] \~та донька\~ [PERSON] .\~Рішенням Чортківського\~районного суду\~Тернопільської області\~від 23\~жовтня 2014\~року шлюб\~між ними\~розірвано,\~дітей залишено\~проживати з\~матір`ю.\~Зазначає,\~що 31.08.2017\~року рішенням\~Чортківського районного\~суду Тернопільської\~області [PERSON] \~позбавлено батьківських\~прав відносно\~дітей та\~стягнуто на\~їх утримання\~аліменти в\~розмірі по\~1000\~гривень на\~кожну дитину\~щомісячно,\~починаючи з\~18\~липня 2017\~року і\~до досягнення\~ними повноліття.\~ Посилається на те, що на даний час вказаної суми аліментів недостатньо для нормального утримання дітей, діти потребують значних коштів для харчування, навчання, дозвілля. Тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Цимбалюк П.А. не з`явилися, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб.порталі Судової влади України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, враховуючи заяву позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Особа позивачки [PERSON] стверджується згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданим 05 травня 2009 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2012 року. Від шлюбу у сторін народилися двійнята: син [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2014 у справі № 608/1555/14-ц розірвано. Даним рішенням неповнолітніх дітей сини [PERSON] та доньку [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнуто на в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення ними повноліття. Підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів є те, що позивачці вказаної суми аліментів недостатньо для нормального утримання дітей, відповідач сплачує мінімальний розмір аліментів. Будь-яких іншої матеріальної допомоги не надає, а діти потребують значних коштів для харчування, навчання, дозвілля. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд приходить до висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України. Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів та його матеріальне становище. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 29 вересня 2014 року розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України». Враховуючи вищевказані обставини по справі, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність прав як позивача, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дітей, можливість відповідача сплачувати аліменти, суд має підстави прийти до висновку про задоволення позовних вимог щодо визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, та визначити такий розмір як 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved