Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

03 лютого 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області від 24 серпня 2005 року, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , своєї неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що позивач по справі повністю займається вихованням та утриманням своєї дочки, він бажає встановити даний факт в законному порядку. Метою встановлення даного факту самостійного утримання та виховання батьком дитини є необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів він імені та в інтересах дитини, без участі матері. Також, юридична фіксація факту самостійного виховання та утримання дитини дуже нагальне питання, позаяк матір проживає окремо від дитини, а в Україні з 24 лютого 2022 року триває масштабна агресія рф проти України та небезпечна ситуація спостерігається по всій території України, не виключенням є Дніпропетровська область та м. Кривий Ріг, які періодично обстрілюються військами держави-агресора, а тому нагальним є вирішення питання стосовно переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, про що свідчить її письмова заява про визнання позову. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні судом було вислухано думку малолітньої дочки позивача - [PERSON] , [INFO] , в присутності психолога [PERSON] (Диплом бакалавра [NUMBER] ). Малолітня зазначила, що вони з татом [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . З матір`ю вона бачиться 1-2 рази на місяць. Батько займається її вихованням та розвитком. Зазначила, що її мати [PERSON] разом з дітьми виїхала за кордон, де перебувала до літа 2023 року, що підтверджується відмітками в закордонних паспортах. Після приїзду в 2023 року на територію України, [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо один від одного. В період часу з 28.09.2013 року по 20.01.2025 року [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розірвано. (а.с.11-12). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 696 (а.с.9), та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1269 (а.с.10). Дочка [PERSON] , [INFO] , є ученицею Криворізького ліцею академічного спрямування "Міжнародні перспективи" КМР (а.с.13). Окрім цього [PERSON] є ученицею 4 класу Приватної організації "Ліцей "Академіка А+" (а.с. 15). Відповідно до характеристики на [PERSON] , остання є відповідальною та старанною ученицею, Демонструє високий рівень знань та відмінні академічні результати у всіх предметах. Ретельно виконує домашні завдання, проявляючи самодисципліну та відповідальність. Є творчою особою, захоплюється малюванням, відвідує художню школу та танцювальний гурток (а.с.14). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та земельної ділянки від 13.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рисоною С.В., власником даного будинку є позивач (а.с. 16-18). В судовому засіданні, яке відбулося 20.02.2024, [PERSON] зазначила, що її син [PERSON] мешкає разом з мамою, але його утриманням також займається позивач. Дочка позивача та [PERSON] знаходиться на повному матеріальному забезпеченні [PERSON] , який повністю забезпечує дитину всім необхідним та забезпечує її процес навчання в приватній школі, щомісячно сплачуючи вартість навчання, що підтверджується банківськими квитанціями. Зі змісту характеристики на дитину, виданої за підписом класного керівника дівчинки з ПО "Ліцей "Академіка А +" [PERSON] , [PERSON] активно залучений у життя та навчання дочки, регулярно відвідує усі батьківські збори, бере участь у шкільних заходах та навчанні дитини. Його увага та турбота має значний позитивний вплив на успіхи дитини у навчанні. Натомість у дитини спостерігаються напружені відносини зі своєю матір`ю, що впливає на її емоційний стан та загальне самопочуття (а.с. 15). Висновок експертного дослідження який підготував та склав судовий експерт Шестопалова Олена Петрівна (а.с.30-43), на вирішення якого були поставлені наступні питання: Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків [PERSON] й [PERSON] (надалі батьки), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини - [PERSON] ? Яким чином можуть вплинути умови виховання кожного із батьків на психологічний стан та розвиток дитини? Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитиною [PERSON] від впливу з боку батьків та інших дорослих? Так, судовим експертом Шестопалова О.П. було підготовлено Висновок експертного дослідження, та встановлено наступне: «Отже, аналіз вихідних даних та індивідуально-психологічних особливостей батьків та їх батьківського ставлення дає можливість стверджувати про відсутність ознак порушень соціально-психологічних зв`язків дитини з татом при протирічному (амбівалентному) ставленні до матері; про відсутність впливу сімейних обставин на емоційно-поведінкові прояви дитини, що перешкоджають її психічному розвитку при постійному проживанні разом із татом - [PERSON] ; про особливості соціально-педагогічної поведінки тата - [PERSON] , що позитивно впливають на благополуччя та розвиток особливості дитини - [PERSON] . [PERSON] працює інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та перебуває на спеціальному обліку відповідно до Закону України " Про національну поліцію", а тому питання щодо його подальшої мобілізації відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не стоїть (а.с. 23-24). Відповідно до службової характеристики [PERSON] проходить службу на займаній посаді з червня 2018 року і по теперішній час. До виконання обов`язків ставиться чесно та сумлінно. За характером спокійний, врівноважений, самокритичний. Порушень дисципліни в роботі не має (а.с.21). Як вбачається з довідки про доходи № 1243 від 22.07.2024 року розмір його заробітної плати за останні шість місяців становить 197 663, 79 грн. (а.с.22). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частинами 2, 3 статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ця норма покликана забезпечити, як право на спілкування тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, так і можливість безпосередньої участі в її вихованні. При цьому, звуження прав того з батьків, з ким дитина не проживає, має відбуватися лише у виключних випадках та в обсязі, необхідному для забезпечення інтересів дитини, без покладення додаткових обов`язків, а, подекуди, й зі звільненням від деяких. Вирішення таких вимог, як місце проживання дитини, самостійного виховання батьками дітей, як зазначає Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19, суди, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте, найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Інститут, як визначення місця проживання дитини з одним із батьків, тобто самостійне виховання і утримання дитини, насамперед, спрямований визначати з ким із батьків буде проживати дитина в разі припинення шлюбних відносин, а також має на меті: забезпечити право дитини на належне батьківське виховання; забезпечити розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним; покласти обов`язок щодо сплати аліментів на того з батьків, хто проживає окремо від дитини; надати право одному з батьків в інтересах дитини без отримання згоди іншого, вирішувати питання щодо: виїзду дитини за кордон, реєстрації зняття з місця реєстрації дитини, влаштування в дошкільний/навчальний заклад, отримання медичної допомоги тощо; заборонити одному з батьків без згоди іншого змінювати місце проживання дитини. Системний аналіз приписів статей 3,141,157,160,161 СК України, статті 19 ЦК України, а також Законів України «Про охорону дитинства», «;Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у контексті змістовного наповнення поняття визначення місця проживання дитини свідчить про те, що визначення місця проживання дитини врегульовує питання стосовно місця проживання дитини з одним із батьків, порядку та його участі у самостійному вихованні і утриманні дитини, та іншого у здійсненні прав та виконанні обов`язків, як щодо належних умов проживання, так й інших елементів нормального розвитку дитини, як-то харчування, навчання, лікування, соціальне спілкування тощо. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Визначаючи, чи пов`язується з установленням факту виникнення в заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 Цивільного кодексу України. За змістом частини першої статті 1ЦК України,цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Як зазначено у висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім права батьків. Як було встановлено судом, мати дитини добровільно погодилася з тим, щоб дитина проживав разом з батьком, та залишила дитину на повному вихованні та утриманні батька, який забезпечує її харчуванням, ліками, одягом, піклується про стан здоров`я, займається розвитком дитини, як духовним так і фізичним. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК, не є вичерпним, факт самостійного виховання дитини і її утримання необхідний заявнику, оскільки пов`язаний зі здійсненням особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved