Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Представник заявниці звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа:\~ [PERSON] про\~встановлення факту,\~постійного проживання\~на час\~відкриття спадщини.\~В обґрунтування\~заяви зазначено,\~що [INFO] у віці 81 рік помер батько заявниці [PERSON] (спадкодавець). Після його смерті відкрилась спадщина у виді нерухомого майна: частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець склав за життя заповіт на ім`я заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та ім`я сестри заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), то відповідно до ст. 1223 ЦК України, заявниця та заінтересована особа є спадкоємцями за заповітом після його смерті. Заповіт посвідчено 01.09.2017, державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л. М. за реєстровим № 1-235. Спадкоємців,\~передбачених ст.\~1241\~ЦК України,\~згідно якої\~малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка),\~немає. Спадкоємець [PERSON] , спадщину не прийняла, оскільки у передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та місце її проживання не було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем і будь-якого спір між сторонами щодо спадкового майна відсутній. Разом з тим представник заявниці додає, що у зв`язку із похилим віком і станом здоров`я спадкодавець у квітні 2023 року переїхав на постійне місце проживання до своєї доньки - [PERSON] , де і проживав до дня своєї смерті. Після цього, заявниця вважавши, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, тому звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., з наміром подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але на підставі поданих заявницею [PERSON] документів, нотаріус не відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і відповідно не видала свідоцтво про право на спадщину, з причин відсутності доказів спільної реєстрації місця проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто нотаріусу необхідно подати довідку (витяг) органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця і спадкоємця, а не щодо спільного проживання, яку заявниця [PERSON] надала нотаріусу. Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Враховуючи вищевикладене просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27.11.2024 призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні представник заявниці - адвокат Лещенко С. О. підтримав зміст заяви, просив суд її задовольнити, зазначивши, що встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судовому засіданні в якості свідка допитаний [PERSON] , який пояснив суду, що він є сусідом [PERSON] і тривалий час підтримує з нею дружні відносини, близько 30 років. Йому відомо, що приблизно з 2023 року [PERSON] забрала до себе жити свого батька [PERSON] , оскільки останній хворів і потребував стороннього догляду. Вони мешкали за адресою: [ADDRESS] . Також він додав, що [PERSON] доглядала свого батька, лікувала його до лютого 2024 року, поки останній не помер. У судовому засіданні, в якості свідка допитана [PERSON] , яка пояснила суду, що тривалий час з родиною [PERSON] та [PERSON] підтримувала дружні стосунки. Приблизно у 2023 році [PERSON] захворів і потребував стороннього догляду, через це [PERSON] забрала його жити до себе за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] доглядала батька до моменту його смерті, а саме до лютого 2024 року та була присутня під час його поховання. Заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи і наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке. Частиною 1 статті 293, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Суд приймає до уваги подані заявницею докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, із копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 10.04.1996 вбачається, що [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] має батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Із копії паспорта № [NUMBER] , виданого 16.07.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання від 04.07.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 13). Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] має батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 81 рік (а.с. 15). Згідно копії витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано від 14.10.2024, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період з 28.02.2017 по 29.02.2024 (а.с. 16). Із копії заповіту посвідченого 01 вересня 2017 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л. М., зареєстрованим у реєстрі за № 1-235, вбачається, що [PERSON] , заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] і своїй дочці [PERSON] , [INFO] , порівну, тобто по (одній другій) частці кожному (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження від 14.10.2024, вбачається, що [PERSON] , проживав до дня своєї смерті [INFO] спільно зі своєю дочкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно довідки (дублікат) СКП «Ритуал» від 11.03.2024, вбачається, що [PERSON] за власні кошти поховав чоловік дочки [PERSON] (а.с. 19). Із копії свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1996 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках (а.с. 20). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2018, вбачається, що [PERSON] належить частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с 21). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.04.2018 державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М вбачається, що спадкоємцем частки на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2018, вбачається, що [PERSON] належить частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с 23). Із копії технічного паспорту від 07.04.2011 вбачається, що власники квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] являються: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 24, 25). Із відповіді № 302/01-16 від 14.11.2024, нотаріусом було роз`яснено, що для відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявниця [PERSON] повинна була подати заяву про прийняття спадщини у строки встановлені законодавством, або необхідно надати довідку органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця та спадкоємця на день відкриття спадщини (а.с. 26). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.11.2024, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалася (а.с. 27). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~№ 7\~від 30.05.2008,\~ якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці із батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

Outcome: approved