Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В своєму позові посилалася на те, що з 2011 року вона перебувала з [PERSON] в шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 березня 2019 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2023 року змінено спосіб стягнення аліментів на 1/4 частку всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, було стягнуто додаткові витрати на утримання дитини та стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно. Дитина має хронічне захворювання зору та ендокринне захворювання, перебуває на обліку у лікарів та потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення, прийому дороговартісних ліків, дорогих лінз для зору. У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування. Додаткові витрати на сина позивач несе також у зв`язку з навчанням дитини іноземній мові та програмуванню. У зв`язку з обстеженням та лікуванням зору, придбанням лінз для корекції зору додаткові витрати позивача на дитину становлять 17654,60 грн. У зв`язку з обстеженням дитини через ендокринне захворювання позивачем сплачено 1370 грн. За навчання дитини з програмування на курсах Logika за період з травня 2023 року по грудень 2024 року позивачем сплачено 22680 грн. За заняття сина з англійської мови за період з червня 2023 року по грудень 2024 року нею сплачено 20690,60 грн. Загальна сума додаткових витрат позивача на утримання дитини склала 62395,20 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених нею витрат на лікування та розвиток здібностей дитини, що становить 31197,60 грн. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину додаткових витрат на утримання дитини, що становить 31197,60 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково (а.с. 72-73). У відзиві посилався на те, що не заперечує відносно необхідності витрат, які пов`язані із здоров`ям сина, тобто здійснених на лікування вад зору і розвитку. Розмір таких витрат пред`явлено позивачем у сумі 17654,60 грн на лікування зору та 1370 грн на обстеження (загалом 19024,60 грн). Тому відповідач не заперечує сплатити позивачу 9512,30 грн, що становить 1/2 частину таких витрат. Інші заявлені позивачем до стягнення з нього суми грошових коштів в розмірі 21685,30 грн є безпідставними та необґрунтованими, не доведеними та сумнівними з точки зору їх природи та необхідності саме для дитини. Також зазначив, що на його утриманні крім [PERSON] перебуває його син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . При цьому, змінився і матеріальний стан відповдіача, оскільки на утримання двох дітей він мав витрачати більшу частину своїх доходів. Крім того, у його дружини є неповнолітня дитина від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , на утримання якої її батьком аліменти не сплачуються. Його дружина безробітна і доходів не має. Тобто фактично сім`я перебуває на його утриманні. Сплачувати додаткові витрати на утримання [PERSON] з огляду на відсутність особливих обставин відповідач не може. Тому у задоволенні позову в частині стягнення 21685,30 грн просив відмовити. Необхідність сплати на користь позивача додаткових витрат у розмірі 9512,30 грн він визнає. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Шеховцова О.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Яременко О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині відшкодування позивачу 1/2 частини витрат на лікування та медичні послуги для дитини. Проти інших позовних вимог заперечили. При цьому посилались на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 червня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2019 року у справі № 552/3605/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 25 червня 2019 року. (а.с. 11-12). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2023 року у справі № 552/995/23 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.09.2019 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] у розмірі 8483, 10 грн., а також неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2020 року по січень 2023 року у розмірі 13812,03 грн. Таким чином на даний час з відповідача на користь позивача аліменти стягуються у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Копію вказаного рішення сторони до матеріалів справи не надали, але оскільки дане рішення перебуває в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд бере його до уваги при вирішенні справи по суті. Виконавчий документ з виконання вказаного судового рішення щодо стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 29). При цьому аліменти відповідач сплачує нерегулярно. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21 травня 2023 року, заборгованість [PERSON] по аліментам, що стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 21 травня 2023 року становила 33465,09 грн (а.с. 28). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14 червня 2024 року, заборгованість [PERSON] по аліментам, що стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 01 червня 2024 року становила 47258,25 грн (а.с. 28). Як підтверджується скріншотами з повідомленнями про зарахування коштів, 24 жовтня 2024 року на рахунок позивача від Подільського відділу ДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перераховано кошти за виконавчими провадженнями. Долученими до матеріалів справи доказами підтверджені додаткові витрати позивача на утримання дитини, що пов`язані з особливостями її стану здоров`я. Як підтверджується долученими до матеріалів справи медичними документами, [PERSON] встановлено діагноз: міопія слабкого ступеню обох очей, ретардація фізичного розвитку, макрофолікула щитоподібної залози, вузловий зоб (а.с. 14, 15,16). Зазначений стан здоров`я дитини потребує лікування, корекції зору, придбання окулярів, інших засобів корекції, засобів догляду за ними, що вказано в долучених до справи медичних документах. На придбання ліків, окулярів, оплату медичних досліджень та медичних послуг позивачем витрачено 19024,60 грн., що підтверджується долученими до справи чеками на придбання ліків, медичними консультативними висновками, результатами ультразвукових досліджень, довідками та призначеннями лікарів (а.с. 13-23,33-36). Також судом встановлено, що [PERSON] відвідує курси з вивчення іноземної мови Easy English (ФОП [PERSON] ), за які позивачем за період з червня 2023 року по грудень 2024 року сплачено в загальному розмірі 20690,60 грн. (а.с. 44 49) Крім того, [PERSON] навчається на курсах програмування Logika, за які позивачем [PERSON] у період з травня 2023 року по листопад 2024 року сплачено в загальному розмірі 22680,00 грн. (а.с.37-41). Відповідно до ч.1 ст.186 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тому відповідач [PERSON] зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені розвитком її здібностей та іншими особливими обставинами. Додаткові витрати позивача на утримання дитини, які зумовлені особливими обставинами, а саме станом здоров`я дитини, які підлягають розподілу між батьками, становлять 19024,60 грн, що були витрачені позивачем на придбання ліків, окулярів, оплату медичних досліджень та медичних послуг. Щодо інших витрат, а саме витрат на оплату занять з вивчення англійської мови та занять з вивчення програмування, суд приходить до наступних висновків. Частиною 3\~статті 51 Конституції України\~встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою Відповідно до частин 1та 2статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною 1\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2\~статті 150 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог частини 1\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 викладено правові висновки про те, що положення\~статті 185 СК України\~стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Згідно з частиною 2\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18. Разом з цим, відповідно до вимог частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надаючи правову оцінку витратам понесеним позивачем у зв`язку з вивченням дитиною іноземної мови та вивченням курсу програмування, суд погоджується з доводами відповідача щодо неналежності цих витрат до додаткових витрат на утримання дитини, передбачених ст. 186 СК України. Так, позивачем не надано доказів, що зазначені вище витрати були зумовлені особливими здібностями дитини, в тому числі щодо мов, та потребували додаткових витрат, а отже вони не відносяться до додаткових витрат на дитину.\~Також позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. При цьому, вивчення дитиною курсу програмування, додаткові заняття з вивчення іноземної мови не можуть вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. До аналогічного висновку прийшов Верховий Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.186 СК України, батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені розвитком її здібностей. При цьому, вказаною нормою не передбачено звільнення батьків від обов`язку брати участь в додаткових витратах на дитину, якщо батьки сплачують аліменти. Вказані вище додаткові витрати позивача на лікування дитини, придбання окулярів, оплату дороговартісних процедур та медичних досліджень, суд розцінює як такі, що не охоплюються сплаченими відповідачем аліментами, оскільки зумовлені особливостями стану здоров`я дитини. Таким чином судом приймаються до розподілу додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 19024,60 грн. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином частки кожного з батьків у додаткових витратах на дитину є рівними. Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1/2 частина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини: 19024,60 грн. / 2 = 9512,30 грн. Інші витрати позивача на утримання дитини суд до розподілу не приймає як такі, що не охоплюються ст. 186 СК України. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (а.с. 51-52). Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, позов задоволено на 30%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1200,00 грн. (4000,00 грн. х 30%). Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial