Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Позивач, Приватне підприємство «Шериф Охорона 03», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Приватного підприємства «Шериф Охорона 03» заборгованість за Договором № 6111620 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 08 лютого 2019 року у розмірі 13 550,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 лютого 2019 року між Приватним підприємством «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» та [PERSON] укладено Договір № 6111620 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. З моменту підписання Договору Відповідачем періодично допускалось прострочення оплати за звітний місяць в яких надавались послуги. Проте з вересня місяця 2022 року та до 07 травня 2024 року (включно) Відповідачем не здійснено жодної оплати, що підтверджується Детальним розрахунком ціни позову (заборгованості по Договору), у зв`язку з чим в останнього утворилась істотна заборгованість перед Позивачем, за отримані по Договору послуги. Крім того, відповідно до пункту 5 Додатку №1 до Договору, Виконавцем передано Замовнику в користування (оренду) обладнання: «Ajax комплект» загальною вартістю 5 800,00 грн. (п`ять тисяч вісімсот гривень 00 копійок). Оскільки, жодних дій щодо сплати боргу Відповідачем вчинено не було та станом на день подання даного позову заборгованість не сплачена. Тому, станом на дату подачі позову загальна сума боргу по Договору, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 13 550,00 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок). 05 серпня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.. В судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2019 року між Приватним підприємством «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» та [PERSON] укладено Договір № 6111620 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Відповідно до умов Договору, Виконавець надавав обраний Замовником перелік послуг визначених п.1.3. Договору а саме: - п.п. 1.3.1. Договору: «Охорона Об`єкта - здійснюється Виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на Об`єкті Замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на Об`єкт», Пунктом 1.2. Договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в Додатку №1. Так, згідно п.1. Додатку №1 до Договору адреса об`єкта - [ADDRESS] (далі - Об`єкт). Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1 (пункт 2 Договору). Згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних Замовником послуг складає 380,00 (триста вісімдесят гривень 00 копійок) за один місяць їх надання. Згідно положень п. 2.3. Договору, оплата за цим Договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться Замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Водночас, відповідно до п. 3.2.15. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються Виконавцем згідно умов Договору. Згідно підпункту 1 п. 4.1.1. Договору Виконавець має право тимчасово не надавати послуги якщо Замовник має заборгованість по оплаті. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідні послуги в повному обсязі. Проте, починаючи з вересня місяця 2022 року та до 07 травня 2024 року (включно) відповідачем не виконуються грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих Позивачем послуг. Станом на дату подачі позову сума заборгованості Відповідача за отримані по Договору послуги складає 7 750,00 (сім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Крім того, відповідно до пункту 5 Додатку №1 до Договору, Виконавцем передано Замовнику в користування (оренду) обладнання: «Ajax комплект» загальною вартістю 5 800,00 грн. (п`ять тисяч вісімсот гривень 00 копійок). Пункт 3.2.13. Договору, встановлює наступне зобов`язання для Замовника: «після припинення договірних відносин одразу, але у строк, що не перевищує 2-х днів, повернути ВИКОНАВЦЮ обладнання, яке надане Замовнику в користування (зазначене в Додатку 1 даного Договору), у стані, придатному до подальшої експлуатації, а у випадку не повернення у встановлений строк замовник зобов`язаний сплатити виконавцю його вартість». В зв`язку з тривалим невиконанням Відповідачем грошових зобов`язань по сплаті вартості послуг, що передбачені умовами Договору, Виконавцем не надаються відповідачу. Станом на дату подачі позову загальна заборгованість Відповідача за Договором складає 13 550,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 6111620 від 08.02.2019 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Крім того, позивачем на адресу Відповідача направлено Повідомлення-вимогу вих. № 12-12/22-1 від 16.05.2024р. про неналежне виконання зобов`язань за Договором, сплату грошових коштів. Вказаною вимогою Відповідач був повторно проінформований про розірвання Договору на підставі п. 4.1.4. з 08.05.2024 року. Однак дане Повідомлення-вимога відповідачем виконане не було. Згідно з вимогами ст. ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором про ндання послуг. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Приватного підприємства «Шериф Охорона 03» до [PERSON] про стягнення боргу. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved