Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. В обґрунтування позову зазначив, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 12022041160000455, розпочате 02.07.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. З тексту ухвал слідчого судді, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що 01.07.2022 у період часу з 12:50 до 12:54 невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами на суму 400 791,00 гривень, чим спричинила майнову шкоду потерпілій особі. Під час досудового розслідування слідчим СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.07.2022 проведено обшук офісного приміщення, розташованого у будинку [ADDRESS] . На момент проведення обшуку у приміщенні перебував позивач [PERSON] , який не мав відношення кримінального провадження № 12022041160000455. Проте, під час проведення обшуку також проведено обшук [PERSON] , у якого виявлено та вилучено належний йому на праві приватної власності мобільний телефон «іРhone» з ІМЕІ-1 [NUMBER] , ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] . У межах кримінального провадження від 02.07.2022 № 12022041160000455 на належний позивачеві телефон «іРhone» накладено арешт. Позивач зазначає, що ніколи не мав процесуального статусу свідка, підозрюваного або обвинуваченого у кримінальному провадженні № 12022041160000455, його не допитували як свідка, не оголошували підозру, не пред`являли обвинувачення. Під час досудового розслідування позивач неодноразово звертався до слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Королевича О.В. із клопотанням про повернення мобільного телефону «іРhone» з ІМЕІ-1 [NUMBER] , ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] , який йому належить на праві власності, проте жодної відповіді не отримав. Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2024 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 12.01.2024 між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Зінченком Л.Г. та обвинуваченим [PERSON] , визнано [PERSON] винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.: 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік. Проте вироком від 26.01.2024 не вирішено питання щодо телефону «іРhone», який належить позивачеві. Питання повернення вилученого під час досудового розслідування у [PERSON] та арештованого мобільного телефону «іРhone» з ІМЕІ-1 358074290825911, ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] , не вирішувалося та не вирішено на сьогодні. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь: 42280,00 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої діями (бездіяльністю) органів досудового розслідування; 100000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої діями (бездіяльністю) органів досудового розслідування та 15000 грн витрати на професійну правочинну допомогу. Ухвалою від 16.09.2024 у справі відкрито провадження, вирішено проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження, призначені судові засідання. Відповідач у відзиві проти позову заперечував та зазначив, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області є самостійним суб`єктом цивільних правовідносин, з позивачем в правовідносини не вступало і жодної шкоди не заподіювало, тому і не може нести відповідальність за шкоду, заподіяну діями органів досудового слідства. Казначейство є фактично лише розпорядником державного бюджету, у справах про відшкодування шкоди, завданої діями чи бездіяльністю державних органів, позивачами, як правило пред`являється одна вимога - до органу який завдав шкоду. До Казначейства не пред`являється жодних вимог. Відтак фактично органи Казначейства повинні залучатись судами у справи щодо відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, тільки для «гарантії» подальшого виконання відповідного рішення. Відтак вимоги до Казначейства вважає безпідставними. Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що держава є окремим самостійним учасником цивільних відносин та може бути представлена у судовому провадження в особі державного органу, на який покладено регулювання подібних правовідносин. Саме таким органом, на думку позивача, і є територіальне управління Державної казначейської служби. З викладеними доводами відповідача поданими у відзиві позивач не погодився. Подав заперечення на відзив вважає його необґрунтованим, безпідставним та викладеним без врахування обставин справи та суті позовних вимог. 30.12.2024 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2025. У судовому\~засіданні по\~суті представник\~відповідача заявив клопотання про залучення третіх осіб- . Представник клопотання відповідача про залучення третіх осіб заперечував. Клопотання представника відповідача протокольною ухвалою залишено без розгляду, оскільки відповідачем не наведена поважність причин незаявлення цього клопотання під час підготовчого провадження. У судовому засіданні 13.02.2025 позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові. Представник відповідача проти позову заперечувала та надала пояснення аналогічним, викладеним у позові. У судовому засіданні 11.02.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 21.02.2025. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 16.08.2022 справа № 208/3169/22 в рамках кримінального провадження від 02.07.2022 № 12022041160000455 на телефон «іРhone» з ІМЕІ-1 358074290825911, ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] , накладено арешт (а.с.21). Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2024 (кримінальне провадження від 02.07.2022 № 12022041160000455) затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 12.01.2024 між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Зінченком Л.Г. та обвинуваченим [PERSON] , визнано [PERSON] винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання вигляді 3 років позбавлення волі зі застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік (а.с.22-28). 29.05.2024 представником позивача адвокатом Є.Носковим направлена заява начальнику СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про повернення майна- телефону «іРhone» з ІМЕІ [NUMBER] , ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] , вилученного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 02.07.2022 № 12022041160000455. Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції заява отримана 29.05.2024 (а.с. 29-31). Листом від 25.07.2024 № 118-1112-24 Кам`янською окружною прокуратурою представника позивача адвоката Є.Носкова повідомлено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження від 02.07.2022 № 12022041160000455, в ході проведення обшуку у [PERSON] вилучено мобільний телефон «іРhone» з ІМЕІ-1 358074290825911, ІМЕІ [NUMBER] з сім-картою № [NUMBER] , які визнано речовими доказами та ухвалою суду накладено арешт. 12.01.2024 матеріали кримінального провадження, у т.ч. вилучений у [PERSON] телефон з сім картою виділено в інше кримінальне провадження від 12.01.2024 № 12024041160000056, досудове розслідування в якому триває. Рішення про скасування арешту телефону не приймалося, тому відсутні підстави для його повернення (а.с. 32). На підтвердженні права власності на мобільний телефон іРhone» з ІМЕІ [NUMBER] , ІМЕІ [NUMBER] позивачем надано фото коробки телефону « [INFO] , на якій вказаний ІМЕІ-1 358074290825911 (а.с.33), а також чек-квитанція від 24.01.2022 за підписом [PERSON] (а.с.32). У чеку- квитанції зазначена вартість телефону «іРhone 13 Pro Max -1480 дол.США, що еквівалентно 41\~440 грн, чохол та скло- 30 дол.США, що еквівалентно 840 грн. Також у матеріали справи позивачем надані скріншоти сайтів з інформацією щодо вартості мобільний телефон іРhone» (а.с.35, 36). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі\~Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом, відповідачем визначив Державу Україна в особі Державної казначейської служби України, яка має нести, на думку позивача, відповідальність за завдану органами досудового слідства моральну та матеріальну шкоду. Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України або її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, провадження № 14-515цс19). Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України). Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, провадження 12-161гс18 (пункт 6.22); від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18, провадження № 14-36цс19 (пункт 35); від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, провадження № 14-316цс19 (пункт 33); від 18 грудня2019 року у справі № 688/2479/16-ц, провадження № 14-447цс19 (пункти 25-28). Одним з основних завдань Казначейства України є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (пункт 3 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215( далі -Положення № 215). Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення № 215). Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, ухвалених судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право ухвалювати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845). Згідно із пунктом 35 Порядку № 845 казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин. Відтак, із повноважень та завдань Державної казначейської служби України не слідує, що цей орган несе відповідальність за шкоду, завдану органами досудового слідства в результаті їх протиправної бездіяльності. Отже, суд дійшов висновку, що Держава Україна в особі Державної казначейської служби України є неналежним відповідачем у цій справі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі № 335/11084/21 (провадження № 61-13130св22) та від 17 травня 2023 року у справі № 459/2566/21 (провадження № 61-7127св22). На переконання суду, належним відповідачем є орган, діями якого завдано шкоду. Виходячи зі змісту позовної заяви, належним відповідачем у цій справі є органи Національної поліції України. Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та ухвалює рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення (постанова Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 2-1100/2010, провадження № 61-2312св22). Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що Державною казначейською службою України порушено, не визнано чи оспорено права позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Вирішення спору за відсутності належного відповідача є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди через неналежний суб`єктний склад відповідачів. При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлена права на судовий захист шляхом подання позову з правильно визначеним суб`єктним складом відповідачів з вказаними позовними вимогами.

Outcome: dismissed