Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

КРЕДИТНА СПІЛКА «СУПЕРКРЕДИТ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] \~про стягнення заборгованості.\~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.06.2021 між КС «СУПЕРКРЕДИТ» та [PERSON] \~було укладено договір про споживчий кредит №\~СК17/027/21/189/09 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Того ж дня, позичальник, звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритому кредитним договором кредитної лінії транш у сумі 10000,00 грн. Крім того, 01.06.2021 між КС «СУПЕРКРЕДИТ» та [PERSON] \~було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п.1 якого, сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику транш в розмірі 10000,00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1складає 10000,00 грн., водночас у п.3 додаткового договору про транш №1 було погоджено графік платежів. Позивач виконав умови додаткового договору №1 та надав кредит в сумі 10000,00 грн., а позичальник його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 9672,30 грн., яка складається з: 3333,74грн. - сума заборгованості по тілу кредиту в період з 26.06.2023 по 01.06.2024; 6338,56 грн.-заборгованості по сплаті процентів за період з 26.06.2023 по 01.06.2024. Крім того 01.06.2021 між КС «СУПЕРКРЕДИТ» та [PERSON] \~укладено договір поруки №\~СК17/027/21/189/09 відповідно до якого, поручитель зобов`язався солідарно з\~позичальником\~відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань за договором і по додатковим договорам до нього. Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Таким чином, за невиконання\~ [PERSON] \~її зобов`язань за кредитним договором [PERSON] \~несе солідарну відповідальність з [PERSON] \~перед позивачем щодо зобов`язань за кредитним договором. Отже, відповідач повинен виконати перед позивачем передбачені кредитним договором зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів.\~ Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість в розмірі 9672,30 грн. та стягнути солідарно судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки не повідомили. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.2021 КС «СУПЕРКРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №\~СК17/027/21/189/09 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Того ж дня, позичальник, звернулася з заявою, в якій просила надати в межах ліміту відкритому кредитним договором кредитної лінії транш у сумі 10000,00 грн. Крім того, 01.06.2021 між КС «СУПЕРКРЕДИТ» та [PERSON] було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п.1 якого, сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику транш в розмірі 10000,00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 складає 10000,00 грн., водночас у п.3. додаткового договору про транш №1 було погоджено графік платежів. Позивач виконав умови додаткового договору №1 та перерахував кошти в сумі 10000,00 грн., що підтверджено видатково-касовим ордером від 01.06.2021. Між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 01.06.2021 №\~СК17/027/21/189/09. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит\~№\~СК17/027/21/189/09 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 01.06.2022 і по додатковим договором до кредитного договору, укладених між кредитодавцем і позичальником. Згідно п.3.1\~договору поруки даний договір набуває чинності з моменту укладання і діє 72 місяців\~до 01.06.2027, але в будь якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором. Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість становить 9672,30 грн., з яких: 3333,74 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 26.06.2023 по 01.06.2024; 6338,56 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 26.06.2023 по 01.06.2024. Так, відповідно до приписів ч. 1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями\~ст. 553 ЦК України\~визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За змістом\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Договором поруки від 01.06.2021 субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Таким чином, за невиконання позичальника його зобов`язань за кредитним договором кредитної лінії відповідач несе солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем, щодо зобов`язань позичальника за кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до ч. 1\~ст. 543 Цивільного кодексу України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від позичальника та відповідача разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки умови кредитного договору кредитної лінії №\~СК17/027/21/189/09 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.06.2021 [PERSON] не виконано, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. ст.\~526,\~546,\~553,\~554,\~1048,\~1054 ЦК України\~стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором кредитної лінії №\~СК17/027/21/189/09 про надання коштів у позику від 01.06.2021 у сумі 9672,30 грн., з яких: 3333,74 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 26.06.2023 по 01.06.2024; 6338,56 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 26.06.2023 по 01.06.2024. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Представником позивача подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., а саме: договір про надання правничої допомоги від 22.10.2024; акт приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2024; платіжна інструкція № 1924 від 31.10.2024. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності. Таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03.06.2020 (справа №211/1674/19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З огляду на зазначене вище, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи фактичний обсяг наданих КС «СУПЕРКРЕДИТ» юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що з відповідачів на користь КС «СУПЕРКРЕДИТ» слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. з кожного. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів на користь КС «СУПЕРКРЕДИТ» належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1514,00 грн. з кожного.

Outcome: approved