Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

У листопаді 2024 із позовом до суду звернувся ВНТУ, який просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договорами № К-3440 -2023 від 11.09.2023 у розмірі 3240 грн. Мотивував заявлені вимоги тим, що відповідач навчалася у період з 11.09.2023 по 28.09.2023 у ВНТУ за спеціальністю «Менеджмент». За вказані періоди утворилися заборгованості у сумі 3240 грн, яка у добровільному порядку відповідачкою не сплачується. Ухвалою суду від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити із підстав наведених у позовній заяві. Відповідачка у встановлений судом строк відзив не подала. Враховуючи неявку відповідачки, яка була належно повідомлена про місце, дату та час судового засідання та не повідомила про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Судом установлено, 11.09.2023 [PERSON] зараховано до складу студентів першого курсу денної контрактної форми навчання за спеціальністю «Менеджмент». Сторонами 11.09.2023 укладено договір про надання платної освітньої послуги здобувача вищої освіти за навчання на освітньо-професійній програмі. Згідно договору позивач зобов`язався надати освітні послуги, в свою чергу відповідачка зобов`язався сплачувати кошти за вказані послуги. Загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09.2023 становить 54000 грн за весь термін навчання. Вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 36000 грн. Відповідач зобов`язалася сплатити кошти зокрема за першу частину річної суми в обсязі не менше 50% до 30-го вересня поточного навчального року. 28.09.2023 [PERSON] відраховано з навчання за її власним бажанням. Наразі за [PERSON] рахується заборгованість за надані послуги у сумі 3240 грн. Суд погоджується із наданим розрахунком заборгованості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 628 ЦК України , зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 509 цього ж кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Приписами статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зі змісту статті 526 України убачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до приписів статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 203 ЦК України, загальними умовами дійсності правочину є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами склалися відносини за договором про надання освітніх послуг. Вказаний договір є різновидом договору з надання послуг. Зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконала, станом на 28.09.2023 року її заборгованість по оплаті за надані освітні послуги Вінницьким національним технічним університетом складає 3240 грн. Таким чином, суд погоджується із обставинами викладеними у позовній заяві і доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню 3028 грн на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved