Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

До Автозаводського районного суду міста Кременчука суду звернулась [PERSON] із позовом, поданим її представником (адвокатом) Веснянко О.М., третя особа [PERSON] , до ТДВ «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2022 в м Кременчуці на проспекті Лесі Українки сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП здійснено наїзд на автомобіль марки «Opel Kadet», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка перевозила у тому числі і позивачку [PERSON] . Внаслідок ДТП позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді струсу головного мозку згідно висновку судово-медичного експерта № 36 від 11.01.2023. Обставини ДТП та вина [PERSON] установлені і доведені вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2024 по справі №\~524/467/23, провадження №\~1-кп/524/119/24, який набрав законної сили 15.05.2024. [PERSON] станом на день подання зазначеного цивільного позову не відшкодував шкоду, заподіяну здоров`ю позивачки [PERSON] , а також моральну шкоду. На його думку, зазначене відшкодування шкоди має здійснити ТДВ «Страхова група «Оберіг». Унаслідок ДТП, що сталась з вини [PERSON] , позивачка вимушена витрачати власні кошти на медичне обстеження та лікування на загальну суму 2855,99 грн Крім того, позивачка оцінює заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн на підставі ст. ст. 23, 1168 ЦК України, пункту 23.1 ст. 23 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон № 1961-IV). 12.08.2024 ухвалою судді відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Зобов`язано позивачку надати суду оригінали документів, долучених до матеріалів позову, які будуть повернуті їй після огляду у судовому засіданні. 09.09.2024 представником позивачки на виконання ухвали судді від 12.08.2024 надано суду оригінали документів, долучених до матеріалів позову. 10.09.2024 третьою особою [PERSON] надано суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 12.09.2024. 12.09.2024 до суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] про проведення судового засідання 12.09.2024 без його участі та участі позивачки. 12.09.2024 ухвалою суду розгляд справи відкладений на 15.10.2024 у зв`язку із наданими суду заявами. 16.09.2024 до суду надійшло повідомлення представника відповідача про відсутність матеріалів у електронній справі. 01.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого 16.09.2024 о 22:26 до у системі «Електронний суд» долучено позов від 07.08.2024. У обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що 23.11.2022 у м Кременчуці сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Leaf», реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу «OPEL KADETT», реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами ДТП водій транспортного засобу «OPEL KADETT» та пасажири, зокрема позивачка [PERSON] , отримала тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan Leaf» на дату настання ДТП забезпечена в ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-209806776. Вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2024 по справі № 524/467/23 водія транспортного засобу «Nissan Leaf» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України, який набрав законної сили 15.05.2024. Посилаються на пункт 35.1 ст. 35, пункт 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, згідно яких встановлене наступне: для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування; страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст.ст. 32 та/ або 37 цього Закону - прийняти рішення про відмову; якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг зазначеного строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили; якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Оскільки ДТП розглядалася у кримінальній справі, то відповідно до положень ст. 36 Закону № 1961-IV строк для прийняття рішення по страховій справі припинявся до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням законної сили. 26.09.2024 (з дати долучення позову до електронного кабінету у системі «Електронний суд») відповідачу стало відомо про набрання законної сили зазначеним вище вироком суду, а тому строк для прийняття рішення по страховій справі не настав відповідно до положень абзаців 4, 5 пункту 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV. Вимоги позивачки про стягнення шкоди, пов`язаної з її лікуванням у розмірі 2856,19 грн, на думку представника відповідача, є безпідставними та незаконними, оскільки згідно довідки № 214 від 23.11.2022, виданої КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» діагноз позивачки значиться «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку легкого ступеня». На підставі рахунку № 5459 від 25.11.2022, виданого ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» №2 зазначена також послуга «Мультизрізова комп`ютерна томографія шийного відділу хребта», вартість якої становить 800,00 грн. У консультативному висновку спеціаліста від 01.12.2022 за результатами проведеної томографії шийного відділу хребта із діагнозом «Остеохондроз шийного відділу хребта, унковертебральний артроз, артроз атланто-аксиального сполучення, з больовим, м`язово-тонічним синдромом. Хронічна вертебробазилярна недостатність на тлі патологічної звивистості хребтових артерій, гіпоплазії лівої хребтової артерії, з венозною дистезією». Таким чином, зазначене захворювання, на думку представника відповідача, є хронічним та не пов`язаним із настанням ДТП, крім того в діагнозі відсутня інформація щодо шийного відділу хребта. На його думку, відсутні документальні підтвердження необхідності діагностики шийного відділу хребта, а тому вважає, що зазначена томографія здійснена за власним бажанням позивачки і у відповідача відсутні підстави для компенсації зазначених витрат у розмірі 800,00 грн. Щодо компенсації решти витрат, пов`язаних із медичним обстеженням та лікуванням, на суму 2056,19 грн представник відповідача не заперечує. Щодо стягнення моральної шкоди зазначають, що ст. 261 Закону № 1961-IV передбачено відшкодуванням страховиком потерпілому (фізичній особі), який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральної шкоди у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а тому моральна шкода підлягає стягненню у розмірі 102,81 грн (2056,19 грн х 5 %), проти чого відповідач не заперечує. Від представника відповідача (адвоката) надійшли заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції уповноважених представників відповідача із долученням договору про надання правничої допомоги № 40328/2 від 23.09.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2024, попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреностями. 14.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивачка не погоджується з аргументами, твердженнями та запереченнями представника відповідача, викладеними у відзиві та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що представник відповідача безпідставно не визнає витрати позивача на суму 800 грн щодо проведення медичного обстеження шийного відділу хребта. Зазначене стверджуються доказами, що містяться у справі: довідкою № 214, виданою КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» із записом чергового лікаря про необхідність проведення МСКТ голови. Зазначає, що голова людини та шийний відділ хребта нерозривно пов`язані між собою життєво-важливі органи. Однією із ознак струсу головного мозку є головний біль, який може бути наслідком пошкодження шийного відділу хребта. Дотримуючись рекомендацій чергового лікаря КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» в частині здійснення МКТ голови, що охоплює і шийний відділ хребта, позивачкою виконані рекомендації лікаря, витративши 1655,00 грн, з яких 800 грн безпідставно не визнає відповідач. Також позивачка вважає безпідставним не визнанням представником відповідача заявленої моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн, посилається на намагання відповідача уникнути відповідальності шляхом неправильного застосування норм ст.ст. 23, 1168 ЦК України, пункту 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV. Довготривалий розгляд справи стався завдяки безпідставному невизнанню страховиком позовних вимог чотирьох потерпілих внаслідок зазначеної ДТП. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн, позивачка не погоджується із ними у повному обсязі, вважає їх безпідставними, такими, що грубо порушують правові засади здійснення діяльності зі страхування, надання посередницьких послуг, спрямованих на посилення захисту прав та законних інтересів, у тому числі споживачів. Замість того, щоб добровільно виплатити страхове відшкодування, представник відповідача просить стягнути з потерпілої суму в 2,5 рази більшу, ніж потерпіла витратила на лікування. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для відповідача, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням зазначеного позивачка просить у відзиві задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, відмовити відповідачу у стягненні з неї витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн. 15.10.2024 у судове засідання з`явився представник позивачки та третя особа. Не з`явилась позивачка, належним чином повідомлена у порядку п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Не з`явився представник відповідача, повідомлений про дату, час, місце розгляду справи у встановленому законодавством порядку. 15.10.2024 ухвалою суду залишити без задоволення клопотання представника відповідача про перехід із спрощеного позовного провадження з викликом сторін до загального позовного провадження у цивільній справі, оскільки справа відноситься до категорії малозначних та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи в режимі відео конференції. Відкладений розгляд справи на 28.11.2024 з участю сторін. 18.10.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 2159,00 грн, з яких: відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням у розмірі 2056,19 грн та компенсація моральної шкоди у розмірі 102,81 грн, стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн. 18.11.2024 та 07.01.2025 до суду надійшли клопотання представника позивачки про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю у іншому судовому засіданні з долученням документів, що підтверджують зазначене. 09.01.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. 09.01.2025 ухвалою суду постановлено ухвалу про відкладення судового засідання по справі на 21.01.2025, явку учасників по справі визнано судом обов`язковою. 21.01.2025 до суду з`явились позивачка, її представник та представник відповідача. Третя особа не з`явилась. Присутні сторони по справі не заперечували проти розгляду справи без участі третьої особи із подальшим викликом зазначеної особи для з`ясування її позиції по справі. У судовому засіданні позивачка. Її представник, представник відповідача підтримали відповідно свої вимоги та заперечення з підстав, викладених у поданих ними суду заяв з процесуальних питань. Після огляду оригіналів документів, наданих позивачкою, останні повернуті для неї. Судом оголошено перерву у судовому засіданні з метою виклику третьої особи за клопотання представника відповідача. 21.01.2025 до суду надійшла заява позивачка про подальший розгляд справи здійснювати за її відсутності. 17.02.2025 до суду надійшла заява третьої особи про здійснення розгляду справи за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибуття до суду за викликом. 20.02.2025 у судове засідання з`явились представника позивачки та відповідача, які не наполягали на розгляді справи за відсутності позивачки та третьої особи. З урахуванням позиції присутніх учасників справи, заяв позивачки та третьої особи, суд на місці постановив розгляд справи продовжити за відсутності позивачки та третьої особи. 20.02.2025 судом під час розгляду справи безпосередньо досліджені докази по справі, закінчене\~з`ясування обставин та перевірка їх доказами. Судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне. Згідно з частиною 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду по справі про кримінальне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, розглядаючи спір щодо відшкодування шкоди, який випливає зі справи про кримінальне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 по справі №234/16272/15-ц та Верховного Суду від 28.10.2019 по справі № 722/1384/15-ц, від 21.07.2021 по справі № 752/13375/19. Відповідно до частини 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону №1961-IV передбачено, що протягом 10 робочих днів із дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. \~Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до пункту 35.1 ст. 35 зазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина 16\~ст. 9 Закону України «Про страхування»). Згідно з пунктом 36.1\~ст.36 Закону №1961-IV\~страховик,

Outcome: partial