Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У грудні 2024 року Акціонерне Товариство «Таскомбанк» вернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/11844252-SP. Позов мотивований тим, що 05.11.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/11844252-SP. Договір було вчинено шляхом підписання Заяви № 884519 про приєднання до ч.1 та ч.2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідач, підписуючи пропозицію, своїм підписом підтвердила те, що ознайомився з інформацією про умови кредитування рахунку, що розміщені на сайті позивача, та були надіслані йому у Мобільний додаток «Sportbank». Відповідачу було відкрито поточний рахунок у національній валюті України № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. На виконання умов кредитного договору, позивач надав відповідачу послугу кредитування рахунку та встановив ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для зазначеного продукту, а саме надав кредит в сумі 33\~600,00 грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17.12.2023 склала 78\~523,05 грн., в тому числі 33\~300,19 грн. заборгованість по тілу кредиту та 45\~222,86 грн. заборгованість по процентам. Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Костюченко Г.С. та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача АТ «Таскомбанк» просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Судом встановлено, що 05.11.2021 [PERSON] звернулась до АТ «ТАСКОМБАНК» із Заявою про надання йому певних послуг, а саме відкриття поточного рахунку, видачу платіжної картки та надання йому кредиту. Зазначене підтверджується Заявою № 884519 від 05.11.2021 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с.15-21). Зазначену заяву [PERSON] підписала власноручно. Тож, 05.11.2021 між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено кредитний договір № 002/11844252-SP в межах проекту «Sportbank». Відповідач, підписуючи пропозицію, своїм підписом підтвердив те, що ознайомився з інформацією про умови кредитування рахунку, що розміщені на сайті позивача, та були надіслані йому у Мобільний додаток «Sportbank». Відповідно до умов кредитного договору АТ «ТАСКОМБАНК» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні № [NUMBER] . Також АТ «ТАСКОМБАНК» надало [PERSON] кредит в сумі 33\~600,00 грн. на умовах платності, строковості та поворотності. Розмір процентної ставки склав 0,01% в день. Тобто, АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, що також підтверджується розрахунком заборгованості\~та випискою з особового рахунку за період з 05.11.2021 по 17.12.2023. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, яка передбачає, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані позивачем виписки за рахунком позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру. Разом з тим, відповідач в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував, щомісячно кредит не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.12.2023 склала 78\~523,05 грн., в тому числі 33\~300,19 грн. заборгованість по тілу кредиту та 45\~222,86 грн. заборгованість по процентам. Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачем не сплачена. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимогст.1055ЦКУкраїни кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, відповідно до ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підписавши кредитний договір, відповідач відповідно до статей 3,627 ЦК України добровільно погодилась на умови кредитного договору від 05.11.2021 та взяв на себе відповідні зобов`язання. Однак, станом на 17.12.2023 включно [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 78\~523,05 грн. Відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин невиконання зобов`язання не пояснювала. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved