Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у листопаді 2024 року надійшла позовна заява, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просило стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 39334,83 грн, що складається з: 30329,94 грн - основного зобов`язання; 2871,78 грн - процентів на дату відступлення права вимоги; 4179,82 грн - пені та/або штрафів; 1609,28 грн - інфляційних збитків; 344,01 грн - 3 % річних. Також позивач просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою укладеної з Акціонерним товариством «Альфа-Банк» Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 16 лютого 2017 року № CCNG-630552645. Відповідно до Протоколу від 18 серпня 2022 року № 2/2022 Позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», відповідно до умов яких, змінено найменування Банку з Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» на наступне: - повне найменування Банку українською мовою: Акціонерне Товариство «Сенс Банк»; - скорочене найменування Банку українською мовою: АТ «Сенс Банк». А тому позивач просить вважати документацію на підтвердження перерахування кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, сформовану та видану АТ «Сенс Банк» та додану до позовної заяви, належною та достатньою для підтвердження факту виконання умов кредитного договору зі сторони кредитодавця. Право вимоги заборгованості за кредитним договором має на підставі, укладеного 17 травня 2021 року Договору № 2 відповідно, до якого Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630552645. Надалі, 18 травня 2021 року укладений Договір № 18-05/2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630552645. Зі свого боку 10 січня 2023 року укладений Договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630552645. Суд ухвалою від 15 листопада 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України Від представника відповідача, адвоката Гінінгера А.З. 11 грудня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено розміру заборгованості, процентів, інфляційних витрат та трьох процентів річних. За клопотанням сторін суд ухвалою від 18 грудня 2024 року перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначив на 17 лютого 2025 року о 14 год 30 хв. У судовому засіданні за клопотанням представника позивача суд надав час для подання позивачем відповіді на відзив та розгляд справи відклав на 21 лютого 2025 року. У відповіді на відзив, що надійшла до суду 21 лютого 2025 року, представник позивача зазначив, що у матеріалах справи наявні докази, що підтверджують перехід права вимоги до відповідача за невиконання своїх зобов`язань, а розмір заборгованості чітко вказаний у розрахунках заборгованості первісного кредитора і наступного фактора та банківською випискою. У судовому засіданні 21 лютого 2025 року сторони підтримали свої позиції щодо спору. Зокрема, представник позивача звернув увагу суду на долучену до матеріалів справи випискою по рахунку за період з 17 лютого 2017 року по 04 березня 2024 року за Договором № 630552645, що підтверджує нарахування первісним кредитором коштів та активне користування відповідачкою кредитними коштами. Представник Машовець Т.А., заперечуючи доводи представника позивача, зауважив, що у матеріалах справи відсутні докази нарахування його клієнту будь-яких коштів, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволенні. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Між первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 16 лютого 2017 року укладено Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії (договір № CCNG-630552645). Відповідно до умов договору, клієнту відкрито рахунок № [NUMBER] та випустили міжнародну платіжну картку MC Debit World строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску із встановленою Відновлювальною кредитною лінією по рахунку з лімітом у розмірі 200000 грн, із доступною сумою 10000 грн, строком на один рік, із можливостю пролонгації її дії, із процентною ставкою за користування кредитними коштами 24% річних. Право вимоги заборгованості за кредитним договором до позивача перейшло на підставі укладеного 10 січня 2023 року Договору № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630552645. До ТОВ «Вердикт Капітал» таке право вимоги перейшло після укладення 18 травня 2021 року Договору № 18-05/2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс», якому право вимоги відступив 17 травня 2021 року первісний кредитор АТ «Альфа-Банк». Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № CCNG-630552645. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників, Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передав а Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прийняв реєстр боржників. Так, з витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № CCNG-630552645 у розмірі 39334,83 грн складається з: основного зобов`язання - 30329,94 грн, процентів - 2871,78 грн, пені - 4179,82 грн, відповідальності за порушення грошового зобов`язання - 1953,29 грн. Проте згідно із Розрахунку заборгованості за кредитом, зробленого АТ «Сенс Банк» загальна заборгованість станом на 17 травня 2021 року складає 34509,76 грн, а саме: 30329,94 - заборгованість за основною сумою кредиту та 4179,82 грн - заборгованість пені. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що розмір заборгованості станом на 17 травня 2021 року, нарахована первісним кредитором АТ «Сенс Банк» та розмір заборгованості, право вимоги, якої перейшло до позивача за Договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 збільшилась. Отже, з наданих суду доказів неможливо встановити, у якому обсязі передано право вимоги до відповідача за договорами факторингу від 17 травня 2021 року № 2, 18 травня 2021 року № 18-5/21 та від 10 січня 2023 року № 10-01/2023. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Стаття 80 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, надані позивачем розрахунки заборгованості є суперечливими та у своїй сукупності не доводять права вимоги до [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно із статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed