Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ КБ "ПРИВАТБАНК" /далі позивач/ звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 07.10.2020 р. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її\~підпис у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідачка ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток отримала Преміальну картку з кредитним лімітом до 300 000,00 грн. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п.2.1.1.3.1 Умов та Правил погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: 1 - договірним списанням; 2 - внесенням клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Згідно п.2.1.1.3.1 Умов та Правил, в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,4 % - для преміальних карток. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 08.12.2021 р. має заборгованість 371 620,23 грн., яка складається з такого: 304 500,59 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч.: 199 118,64 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 105 381,95 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита); 11 571,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 55 548,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 07.10.2020 р. у розмірі 371620,23 грн. станом на 08.12.2021 р., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 574,30 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 р. відкрито загальне позовне\~провадження у\~справі та призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.217). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 а.с. 47). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 р. визнано обов`язковою особисту участь у судовому засіданні представника позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Т.2 а.с. 200-201). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року було витребувано від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зокрема інформацію та документи: які картки, що видавалися [PERSON] (99926259640257841; 4627055770197993; 4627055110079505 та 99926259638026083), стосуються договору №б/н від 07.10.2020 р.; належним чином завірену виписку по картковому рахунку відповідачки [PERSON] саме за договором про надання банківських послуг №б/н від 07.10.2020 р. станом на 08.12.2021 р. (Т.2 а.с. 251-252). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідачки - адвоката Смірнова А.А. про призначення судової економічної експертизи відмовлено (Т.3 а.с. 215, 218-219). \~ \~ \~ \~У судовому\~засіданні представники позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - адвокати Бистров С.А., Колодочка П.О. (у режимі відеоконференції) кожен окремо підтримали позов з підстав викладених у позові та просили задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] також у судовому засіданні пояснив, що прострочені тіло і відсотки нараховувались відповідачці згідно Умов та Правил надання банківських послуг. Додана до матеріалів позову Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 29.10.2019 р. (Т.1 а.с. 71-78) не стосується цього кредитного договору про надання банківських послуг №б/н від 07.10.2020 р. У подальшому представник позивача Колодочка П.О. подав через систему "Електронний суд" клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні участі не брала, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки\~-\~адвокат Смірнов\~А.А.\~у судовому\~засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Пояснив, що дійсно відповідачка [PERSON] укладала з позивачем договір від 07.10.2020 р., отримувала кредитні картки. Їй було встановлено кредитний ліміт до 300 000,00 грн. Відповідачка користувалася кредитними коштами, частково погашала заборгованість по кредиту, але не в повному обсязі. Позивач безпідставно нараховував відсотки і комісію, оскільки умовами договору не було передбачено їх нарахування, Умови та Правила надання банківських послуг відповідачка не підписувала, тому позивач необґрунтовано на них посилається. Вважає безпідставні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки банк незаконно вираховував суми платежів по відсоткам і комісії, які мали бути зараховані на погашення тіла кредиту. Тому заборгованість відповідачки відсутня. Усудове\~засідання 28\~лютого 2025\~року представник\~відповідачки не\~з`явився,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (\~Т.3\~а.с.\~209).\~04.06.2024\~р.\~представник відповідачки\~подав через\~систему «Електронний\~суд» заяву\~про проведення\~судового засідання\~без його\~участі ( Т. 3 а.с. 85). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що 07.10.2020\~р.\~відповідачкою було\~підписано анкету-заяву,\~у якій\~зазначено,\~що ця\~заява-анкета\~разом з\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~Тарифами складає\~між нею\~та банком\~договір про\~надання банківських\~послуг (Т.1\~а.с.69-70). Згідно поданої заяви відповідачка отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, у заяві відсутні відомості про розмір кредиту, строк дії кредитного договору, порядок нарахування процентів за користування кредитом, комісії, неустойки, що погоджені сторонами. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 06.12.2024 року № 0000003976681589 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , відповідачці було відкрито картковий рахунок [NUMBER] , та 11.12.2020 р. було встановлено кредитний ліміт 100 000,00 грн., який у подальшому змінювався: з 16.12.2020 р. кредитний ліміт збільшено до 300\~000,00 грн, з 22.10.2021 р. - зменшено до 0,00 грн. (Т.3 а.с.198). З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 24.05.2024 р. №6361377-ВБ, вбачається, що картки № [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] - є картками до одного договору (Т.3 а.с.5-6). З виписки руху коштів за договором б/н за період з 07.10.2020 08.12.2021 р.р. по картковому рахунку вбачається, що відповідачка користувалася грошовими коштами позивача (Т.3 а.с. 159-197). У судовому засіданні представник відповідачки визнав, що відповідачка уклала з позивачем договір від 07.10.2020 р., отримувала кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт до 300 000,00 грн. та користувалась кредитними коштами позивача. Вказані обставинами сторонами не заперечуються. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 08.12.2021 р. відповідачка має заборгованість за кредитним договором б/н від 07.10.2020 р. у сумі 371620,23\~грн.,\~з яких:\~304500,59\~грн.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту\~(в\~т.ч.:\~199118,64\~грн.\~-\~заборгованість за\~поточним тілом\~кредиту,\~ 105381,95\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредиту);\~ 11571,00\~грн.\~-\~заборгованість за\~нарахованими відсотками;\~55548,64\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками (Т.2 а.с. 237-243). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його вартості, зокрема, заборгованість за простроченим тілом кредиту, відсотками та простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, визначені у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19, на яку вірно послалися суди попередніх інстанцій. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд зазначає, що укладений між сторонами кредитний договір від 07.10.2020 р. у виді заяви позичальника, не містить строку повернення кредиту (користування ним). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Однак, у випадку, коли фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - суд доходить висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Наведені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до яких зазначено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами\~\~шляхом підписання заяви-анкети. АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховувалася позивачем на підставі Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку не узгоджених з відповідачем відсутні. Отже,\~банк вправі\~вимагати захисту\~своїх прав\~шляхом зобов`язання\~виконати боржником\~обов`язок\~з повернення\~фактично отриманої\~суми кредитних\~коштів.\~ Водночас вимоги про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсотками та простроченими відсотками, які нараховувалася позивачем\~на підставі\~Тарифів,\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~ПриватБанку,не можуть бути задоволені, оскільки умови щодо їх нарахування та порядок нарахування не визначені в анкеті-заяві. Згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нарахування позивачем простроченого тіла кредиту, відсотків та прострочених відсотків на підставі Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не підписані відповідачкою, є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 105 381,95 грн., нарахованими відсотками у сумі 11 571,00 грн. та простроченими відсотками у сумі 55 548,64 грн. є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову в цій частині позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 199 118,64 грн., то суд доходить такого.\~ \~ \~ \~ \~\~\~ \~\~Випискою про рух коштів за договором б/н по картковому рахунку вбачається, що відповідачка користувалася грошовими коштами позивача, в тому числі і після збільшення кредитного ліміту до 300 000,00 грн., тобто погодилася зі зміною кредитного ліміту по картці (Т.1 а.с. 37-66, Т.3 а.с. 159-197). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~ \~ \~ \~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи може бути доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно долученої до позовної заяви виписки за договором, з кредитних карт, виданих в межах кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 07.10.2020 року, списано відсотки за використання кредитного ліміту, а саме: 01.07.2021 18\~334,08 грн.; 01.08.2021 9\~370,62 грн.; 01.09.2021 9\~427,00 грн.; 01.10.2021 9\~135,00 грн.; 01.11.2021 9\~439,50 грн.; 01.12.2021 9\~135,00 грн. Також із зазначених кредитних карток було списано комісію: 26.10.2020 р.- 300 грн.; 26.11.2020 р.- 300 грн.; 26.12.2020 р.- 300 грн.; 25.02.2021 р.- 500 грн.; 26.03.2021 р.- 500 грн.; 28.04.2021 р.- 500 грн.; 26.05.2021 р.- 500 грн.; 25.06.2021 р.- 500 грн.; 26.07.2021 р.- 500 грн.; 26.08.2021 р.- 500 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином суми, списані на погашення відсотків у розмірі 64\~841,20 грн. і на погашення комісії у розмірі 4\~400,00 грн. мали бути зараховані на погашення тіла кредиту, проте Банком зазначені кошти неправомірно, без правових підстав списувалися на погашення відсотків за використання кредитного ліміту та комісії. Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.10.2020 р. було погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 762,92 грн. та простроченими відсоткам у розмірі 157,56 грн. (Т.2 а.с. 237-243). \~ \~ \~ \~За викладених обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки 199 118,64 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту є необґрунтованими та недоведеними у такому розмірі, оскільки позивач повинен був зарахувати вищевказані кошти у сумі 70161,68 грн. (64\~841,20 грн. + 4\~400,00 грн. + 762,92 грн. + 157,56 грн.) в рахунок виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитом, а саме на погашення саме тіла кредиту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов про стягнення 199 118,64 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту підлягає частковому задоволенню на суму 128\~956,96 грн. (199 118,64 грн. - 64\~841,20 грн. - 4\~400,00 грн. - 762,92 грн. - 157,56 грн.). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №IHB90B3SDE\~від 10.12.2021\~року про сплату судового збору загальною сумою 5574,30\~грн.\~(а.с.\~1). Враховуючи те, що задоволено 34,7% відсотків позовних вимог (128956,96 грн. від 371620,23 грн. складає 34,7%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1934,28 грн. (5574,30 грн. х 34,7% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial