Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до Романівської селищної ради Житомирської області, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позов обгрунтований тим, що позивач являється спадкоємцем [PERSON] , однак, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття даної спадщини, оскільки йому не було відомо, що все майно після смерті остання заповіла йому. В судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримує повністю. Представник Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області правом подати відзив не скористався, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до доданих правовідносин, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 січня 2017 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , внаслідок чого відкрилася спадщина. У довідці від 20 вересня 2024 року № 514, яка видана старостою Романівського старостинського округу Жовтуном Олександром , містяться відомості, що [PERSON] на день своєї смерті проживала одна. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20 вересня 2024 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. 20 вересня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Лисканюк Оленою у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Враховуючи те, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved