Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2023 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що їм та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачі мають намір розпорядитись належним їм майном у зв`язку з цим виникла необхідність у визначенні часток кожного із співвласників у спірній земельній ділянці. Проте, [PERSON] та [PERSON] заперечують проти виділу часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що унеможливлює поділ цього нерухомого майна за домовленістю між співвласниками. Тому позивачі просять припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а також визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку цієї земельної ділянки, за [PERSON] - 1/9 частку, за [PERSON] - 1/9 частку, за [PERSON] - 1/9 частку, за [PERSON] - 1/9 частку, за [PERSON] - 1/9 частку, ТОВ «ААМАР» - 1/9 частку та за [PERSON] - 1/9 частку. В квітні 2024 року [PERSON] пред`явив зустрічний позов, який обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була співвласницею земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом померлої [PERSON] та в порядку спадкування набули право на майно, що належало [PERSON] . Тому [PERSON] просив припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , а також визнати за ним право власності на 1/18 частину цієї земельної ділянки. 2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити, при вирішенні зустрічного позову поклались на розсуд суду. Решта позивачів надали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд розглянути цивільну справи за їхньої відсутності (а.с.132,139,173-174,180-181). Представник [PERSON] - [PERSON] просив проводити розгляд цивільної справи без участі відповідача та його представника (а.с.161). [PERSON] у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до первісного та зустрічного позовів не повідомив. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.129-130). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права на частку земельної ділянки було залишено без руху (а.с.148-149). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, були витребувані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.150-152). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено в якості належного позивача [PERSON] замість [PERSON] , а також ТОВ «ААМАР» замість [PERSON] . Крім цього, зустрічний позов [PERSON] був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.200). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.203). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01 липня 2015 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1896, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17-18,19-20). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 26 червня 2015 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1669, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.23,24). [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28 липня 2015 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1865, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.26,27). [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , а також нежитлового приміщення №17, що знаходиться в будинку [ADDRESS] , відповідно частки яких становлять та , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2021 року, посвідченого Бровченко С.О., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №3-47, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.51,53,54-56). [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14 січня 2020 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №30, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.30-31,32). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01 березня 2016 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №80, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13-14,15). [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2015 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2358, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.34-35,36). [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2015 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2833, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.40,41). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 11 жовтня 2018 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №669, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.45-46,47). Крім цього, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 березня 2017 року, посвідченого Віценко В.О., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №151 (а.с.57-59) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.60) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «ААМАР» на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Спірні правовідносини регулюються гл.26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За змістом ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири, а співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. За змістом ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до змісту ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, в тому числі співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки зі спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 08 квітня 2019 року у справі №368/513/16-ц (провадження №61-1273св18), від 26 червня 2019 року у справі №461/3647/16-ц (провадження №61-15165св18), від 28 серпня 2019 року у справі №295/7193/15-ц (провадження №61-19657св18), від 03 листопада 2020 року у справі №526/86/19 (провадження №61-1702св20), нормами земельного законодавства не передбачено можливості передання у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, або її частини. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що будинок [ADDRESS] є багатоквартирним будинком, у розумінні ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки сторони по справі є власниками дев`яти квартир цьому будинку. Аналізуючи положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» слід дійти висновку, що існують особливості у здійсненні права власності на кватири у багатоквартирному будинку та права спільної сумісної власності на земельну ділянку - співвласниками жилого будинку, тобто власниками квартир та власниками нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Зокрема, земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном житлового будинку (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання всередині або за межами будинку) є майном співвласників, які визначають порядок його використання, та не має самостійного правового і функціонального призначення Зважаючи на те, що сторони по справі є власниками квартир у багатоквартирному будинку та їм на праві спільної сумісної власності належить спільне майно багатоквартирного будинку, в тому числі і право на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером 3210500000:09:043:0026 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , на якій розташований вказаний багатоквартирний будинок. З цих міркувань, спільне майно багатоквартирного будинку, тобто спірна земельна ділянка не може бути поділена між її співвласниками. Викладене у повній мірі підтверджується роз`ясненнями, викладеними Верховним Судом у постанові від 27 травня 2021 року у справі №344/2239/19 (провадження №61-19432св19), зокрема зазначення у державному акті на право власності на земельну ділянку та землевпорядній документації виду земельної ділянки, яка в цілому відноситься до земель житлової та громадської забудови, не змінює по суті її цільового призначення. Оскільки, житловий будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці, за своїм статусом є багатоквартирним будинком, а відповідно земельна ділянка має статус земельної ділянки багатоквартирного будинку. Тому сторони по справі не мають право на визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. З огляду на це, позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій (а.с.1-2,115-121) вбачається, що при зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір по 1073 гривні 60 копійок, а також [PERSON] як позивач за зустрічним позовом сплатив судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. В задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено. Тому підстави для відшкодування понесених позивачами за первісним та зустрічним позовом судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed