Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2021 року по 30.10.2024 року у розмірі 13208,54 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Симиренків» створене власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ. Відповідно до п.10 Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Вказує, що Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» допускає відступи від загального правила щодо рівного розподілу витрат між співвласниками пропорційно до площі приміщень. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників будинку є виключною компетенцією загальних зборів співвласників. Протоколом № 1 загальних зборів ОСББ «На Симиренків» від 26.01.2024 року прийнято рішення про затвердження кошторису, внеску на утримання будинку та прибудинкової території. Власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно та в повному обсязі вносити плату за житлово-комунальні послуги та внески, що передбачено зокрема ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Однак, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у нього станом на 02.12.2024 року утворилася заборгованість по сплаті внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2021 року по 30.10.2024 року у розмірі 13208,54 гривень. Таким чином, ігнорування боржником заборгованості призводить до порушення прав інших співвласників, створює збитки ОСББ «На Симиренків». Дану суму позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч.1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору не надходило. Позовна заява поступила до суду 02.12.2024 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у ній матеріалами. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи. Разом з ухвалою про відкриття провадження суд надіслав сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки. Ухвалою суду від 27.01.2025 року, розгляд справи було відкладено у зв`язку із поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Разом з тим, у відповідності до вимог ч.7 ст.81 ЦПК України суд розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч.3 ст.367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Симиренків» є юридичною особою та створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «На Симиренків», основний вид діяльності: комплексне обслуговування об`єктів, підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.4, 6-18). Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2024 року (а.с.5). Згідно Додатку № 3 до Протоколу № 1 загальних зборів ОСББ «На Симиренків» від 26.01.2024 року, прийнято рішення про затвердження кошторису, внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 01.02.2024 року (а.с.19-20, 21). Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.11.2021 року по 30.10.2024 року заборгованість відповідача по сплаті внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території становить 13208,54 гривень (а.с.22). З метою стягнення зазначеної заборгованості з відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своїх чи законних інтересів. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закону № 2866-III) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст.10 Закону № 2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За змістом статті 12 Закону № 2866-III управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Частиною 6 ст.13 Закону № 2866-III визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно з ч.1 ст.20 Закону № 2866-III частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст.21 Закону № 2866-III, порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до ст.22 Закону № 2866-III з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Положеннями ч.3 ст.23 Закону № 2866-III визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по вказаним витратам. Реалізація вищевказаних положень здійснюється на підставі статті 12 вищевказаного Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Так, згідно зі ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до положень ст.15 Закону № 2866-III співвласник окрім іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Надаючи виниклим між сторонами по справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користувався. Позивач зі своєї сторони виконав обов`язки та забезпечив потреби відповідача, як співвласника, щодо управління будинком та прибудинкової території, зокрема, в частині належної йому квартири, відповідачем борг за надані житлово-комунальні-послуги не погашено, хоча останній зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити вказані внески. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні, покладено обов`язок з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а позивач, як кредитор у зобов`язанні, має право вимагати сплату грошей за здійснення забезпечення потреб відповідача, як співвласника квартири. Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних внесків, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними у матеріалах справи. У справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведені позивачем розрахунки заборгованості є невірними. Крім того, ніщо не свідчить про ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальних послуг, оскільки доказів протилежного відповідачем не представлено. Відповідачем також не було надано доказів здійснення належним чином оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за спірний період. Таким чином, встановивши, що позивач належним чином виконує зобов`язання щодо здійснення забезпечення потреб співвласників щодо управління будинком та прибудинкової території, внаслідок чого правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13208,54 гривень, оскільки відповідач своєчасно не виконав взяті на себе грошові зобов`язання перед позивачем. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, в даній справі відповідач жодних заперечень щодо позовних вимог не заявив та доказів на підтвердження таких до суду не подав, відповідно саме на нього суд покладає ризик настання наслідків, пов`язаних із задоволенням позову. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,0 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.23).

Outcome: approved