Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 458932-КС-003 про надання кредиту від 31.03.2023 у сумі 43341 грн. 30 коп. та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 31.03.2023 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено договір № 458932-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 31.03.2023 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 458932-КС-003 про надання кредиту. 31.03.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 458932-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4694 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Таким чином 31.03.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 458932-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка була зазначена позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). 24.05.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 458932-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами вище вказаної додаткової угоди, сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, та викласти у новій редакції «Термін дії договору до 11.10.2023», «Строк кредиту 28 тижнів». Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, лише частково сплатила борг, у зв`язку з чим, станом на 16.08.2024 має заборгованість за договором № 458932-КС-003 про надання кредиту в розмірі 43341,30 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17779,25 грн., суми прострочених платежів по процентах - 25562,05 грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим банк вимушений звернутися до суду. Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Про час і місце розгляду справи [PERSON] повідомлена поштовим повідомленням за встановленим місцем реєстрації, що підтверджується витягом із реєстру поштових відправлень про особисте отримання поштової кореспонденції. Будь-якого роду клопотань від відповідача не надходило. Оскільки відповідач не подала відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного. 31.03.2023 [PERSON] погодилася та прийняла пропозицію (оферту) на укладення договору з ТОВ «Бізнес Позика», та уклала договір № 458932-КС-003 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів. Строк надання кредиту - 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,6652273, фіксована, комісія за надання кредиту - 3300,00 грн., термін дії договору до 15.09.2023, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 57120,00 грн. За умовами п. 7 договору, позичальник підтверджує, що вона ознайомлена з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє його умови, зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх. Надані позивачем паспорт споживчого кредиту, пропозицію укласти договір (оферта), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору та договір № 458932-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 24.05.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 458932-КС-003 про надання кредиту від 31.03.2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний одноразовим ідентифікатором, за умовами якої, позичальник підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитодавцем, станом на 24.05.2023 у розмірі 17964,40 грн. Сторони домовилися, що кредитодавець списує частку заборгованості. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту в частині заборгованості становить 36254,91 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 2984,38. Викладено п. 2.3 договору в новій редакції, а саме, строк, на який надається кредит 28 тижнів. Викладено п. 2.4 договору в новій редакції, а саме, з 24.05.2023 до 19.07.2023 (включно) діє пільгова ставка 0,874892% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 19.07.2023 процентна ставка становитиме 1,16652273% в день, з 20.07.2023 1,16652273% фіксована. П. 2.7 договору викладено в новій редакції, а саме, термін дії договору до 11.10.2023. П. 2.11 договору викладено в новій редакції, а саме, дата повернення кредиту 11.10.2023. П. 3.2. договору викладено в новій редакції, а саме, протягом строку(терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та повернення кредиту згідно графіку платежів. За повідомленням АТ «Універсал Банк» № БТ/615 від 22.01.2025 на ім`я [PERSON] була емітована банком платіжна картка [NUMBER] . За довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 887/08 від 30.08.2024 на вказану картку було перераховано кошти сумі 22000 грн. за кредитним договором № 458932-КС-003 від 31.03.2023. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку заборгованості за кредитним договором та наданого АТ «Універсал Банк» руху по належної [PERSON] платіжній картці [NUMBER] , остання активно користувалася кредитними коштами /знімала готівку в банкоматі, поповнювала карту, здійснювала покупки у магазинах, аптеках, інші трансакції/ Станом на 16.08.2024 заборгованість [PERSON] за договором становить 43341,30 грн. та складається з: суми заборгованості по тілу кредиту - 17779,25 грн. та суми заборгованості по процентах - 25562,05 грн. Разом із тим, згідно постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Отже, за висновками Верховного Суду несправедливими є положення договору про споживчий кредит, який містить умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, у п. 25 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17 зауважено, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)). Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-Ш), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17). Із договору № 458932-КС-003, а також розрахунку заборгованості вбачається, що кредитодавець вніс в договір плату позичальника «Комісія за надання кредиту в сумі 3000 грн.», яку стягнув з [PERSON] .. Разом із тим, таку суму коштів банк вчинив на власну користь та такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позивальник, оскільки відповідають економічним потребам лише самого банку. При цьому, відповідно до висновків Верховного Суду, банк не уповноважений стягувати з позичальника таку плату. На підставі викладеного, заборгованість [PERSON] слід зменшити на 3000,00 грн. і стягнути на користь позивача 40341,30 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2254 грн. 72 коп.

Outcome: partial