Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

27 липня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до КНП "Золочівська районна лікарня" Золочівської районної ради Львівської області,третьої особи [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи, в якій просить суд стягнути з КНП "Золочівська районна лікарня" Золочівської районної ради Львівської області на користь позивачів 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] у віці 48 років помер [PERSON] , який був сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] . За вказаним фактом слідчим слідчого відділення Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області проведено досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015140210000983 від 12.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Досудовим слідством було встановлено, що [PERSON] , займаючи згідно з наказом від 18.07.1994 року 3 74 посаду лікаря хірурга хірургічного відділення Золочівської ЦРЛ, будучи відповідно до ст. 74 Основ законодавства України охорони здоров`я від 19.11.1992 р. медичним працівником із спеціальною освітою, а також маючи відповідно до п.п. 1-14 «Посадової інструкції лікаря-хірурга хірургічного відділення Золочівської центральної районної лікарні» затвердженої головним лікарем Золочівської ЦРЛ Бойко В.Я. та п.п. 1-14 «Посадової інструкції лікаря-хірурга приймального відділення Золочівської центральної районної лікарні», затвердженої головним лікарем Золочівської ЦРЛ Самчкуашвілі А.М. обов`язки по організації чи самостійному проведенню необхідних діагностичних-профілактичних процедур, клінічних обстежень та досліджень, встановлення діагнозу, надання невідкладної медичної допомоги хворим, вирішення питання щодо госпіталізації, кваліфікованому та своєчасному виконанні наказів, розпоряджень, нормативно-правових актів по своїй професійній діяльності, згідно п. «а» ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України охорони здоров?я від 19.11.1992 р. зобов?язаний надати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, неналежно виконував свої обов?язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для [PERSON] у вигляді смерті. Відповідно до підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 12015140210000983 за фактом смерті гр. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року, «відповідно до копій медичних документів, що містяться у наданих матеріалах кримінального провадження, а саме: Журналу реєстрації амбулаторних хворих ЗЦРЛ гр. [PERSON] 22.10.2015р. о 05:30 звертався за медичною допомогою до Золочівської ЦРЛ і йому був встановлений діагноз «Гострий гастрит». При повторному зверненні 23.10.2015р. 15:40 йому був встановлений діагноз «Гіпоглікемія. Абстінентний синдром»... За даними макроскопічного («Висновок експерта № 80/2015 від 25.10.2015р. на а.к.п. 70-71) та мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа, проведеного у ході виконання даної судово-медичної експертизи («Висновку експерта №47») у гр. [PERSON] мав місце геморагічний панкреонекроз, що і призвело до його смерті. Тобто, діагноз, встановлений гр. [PERSON] у Золочівській ЦРЛ, а отже і застосоване лікування, було неправильним»... «Таким чином, у даному випадку, за умови вчасної госпіталізації (при першому 22.10.2015р. о 05:30 чи повторному зверненні 23.10.2015р. о 15:40) та проведенні відповідного обстеження, як мінімум ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, прогноз для збереження життя гр. [PERSON] міг бути позитивним». «Тобто, між настанням смерті гр. [PERSON] і наданням йому медичної допомоги у Золочівській ЦРЛ існує прямий причинно-наслідковий зв?язок». Також комісія експертів окремо зазначила, що «відповідальність за надання медичної допомоги в Україні лежить на лікуючому або черговому лікарі». Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 13.05.2020 року № 445/647/20, [PERSON] звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України закрито. Позивачі вважають, що їм завдана моральна шкода, яку вони оцінюють в 400 000,00 гривень, яка полягає в тому, що через бездіяльність та неналежне виконання [PERSON] своїх професійних обов?язків внаслідок недбалого та несумлінного ставлення до них, що спричинило смерть їхнього сина, чоловіка та батька двох дітей, позивачі зазнали немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у їх житті: негативні переживання, тривога, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, обурення, що зумовило звернення з позовом до суду. Ухвалою Золочівського районного суду від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін у справі. 20 серпня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позовних вимог, вважаючи, що розмір моральної шкоди, який визначений позивачами в позовній заяві є завищеним і необгрунтовани і не відповідає вимогам ЦК України. Позивачами не надано належних доказів, які саме підтвердили визначений розмір моральної шкоди, яку вказують позивачі, вони ґрунтуються лише на припущеннях. Відсутні також документи, які підтверджували, що особи вимушені були тимчасово не працювати, з урахуванням свого стану здоров`я. Тому заявлену вимогу у стягненні моральної школи в розмірі 100 000,00грн. кожному з позивачів є лише суб`єктивною сумою, яка немає жодного документального підтвердження. 21 грудня 2020 року представник позивачів [PERSON] подала клопотання про призначення судової психологічної експертизи. 05 квітня 2021 року від представника відповідача, директора КНП «Золочівської ЦРЛ» Самчкуашвілі Г.М. надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що КНП «Золочівська ЦРЛ» Золочівської міської ради проти позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заперечує в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступних підстав. Позивачі під час подачі даного позову, не сплатили судового збору. До позовної заяви не долучено жодного фактичного і належно допустимого доказу спричинення їм кожному окремо моральної шкоди, а також як кожний з них окремо переніс і відчував моральні страждання, в чому вони проявилися. Крім того, в позовній заяві є перелік чинного законодавства України та судова практика, але це не може слугувати підставою для задоволення позову, оскільки в позові не наведено причинно-наслідкового зв`язку з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди. На підставі наведеного у задоволенні вимог позивачів просить відмовити в повному обсязі. 09 квітня 2021 року представником відповідача, директором КНП «Золочівської ЦРЛ» Самчкуашвілі Г.М. подано заперечення на клопотання про призначення судової психологічної експертизи, оскільки вважає його безпідставним і необґрунтованим, так як в мотивувальній частині цього клопотання, крім простого переліку диспозицій статтей ЦПК України, взагалі не зазначена, яка саме «…ситуація, що досліджується за справою..». 19 травня 2021 року представник позивачів [PERSON] подала відповідь на відзив у якому ззначила, що відповідно до положень п. 2 ч. 1, так і на положення п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» приходимо до висновку, що вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної чи моральної), завданої в результаті заподіяних тілесних ушкоджень або смерті, незалежно від того, настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із законом, тому, вважаю, відповідач помилково дійшов висновку, що в даних спірних правовідносинах позивачі зобов?язані сплатити судовий збір. Щодо відсутності причинно-наслідкового зв?язку в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди, зазначаю наступне. Медичні працівники зобов?язані сприяти охороні та зміцненню здоров?я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу. Особи, винні у порушенні законодавства про охорону здоров?я, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законодавством. Згідно із ч. 2 ст. 1168 К України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім?єю. Розмір відшкодування моральної шкоди законодавством не встановлений. Відтак, згідно з вимогами ст.ст. 1167, 1168,1172 ЦК України, КНП «Золочівська ЦРЛ» повинна відшкодувати шкоду, завдану її працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків. Вважаю, що смертю близького родича позивачам завдано непоправного негативного емоційного впливу, що викликало виникнення стресу, переживань, тобто, йому заподіяні моральні страждання. Тому, враховуючи тяжкість та обсяг душевних страждань, тяжкість несприятливих вимушених змін у життєвих стосунках, необхідність докладати додаткових зусиль для організації життя, ступінь вини працівника відповідача, характер його дій, обставини заподіяння шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позивачі визначили розмір моральної шкоди в 400 000,00 грн. 15 вересня 2021 року Золочівським районним судом Львівської області було винесено ухвалу про зупинення провадження у справі № 445/1301/20 у зв`язку з призначенням по справі психологічної експертизи. На вирішення експертам поставити наступні питання: ?чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмуючою для осіб: [PERSON] , 1944 року народження, [PERSON] , 1971 року народження, [PERSON] , 1993 року народження [PERSON] , 2000 року народження? Якщо так, то чи завдані особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] страждання (моральна шкода)? ?чи спричинені особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] страждання (моральна шкода) за умов настання смерті [PERSON] , який був сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] , що настала [INFO] внаслідок неправильно встановленого лікарем [PERSON] діагнозом і неправильним лікуванням, згідно підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 12015140210000983 за фактом смерті гр. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року? ?якщо особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду) кожному з позивачів? 18 березня 2022 році від Львівського науково-дослідного інститут судових експертиз надійшло повідомлення про повернення матеріалів цивільної справи № 445/1301/20 за ухвалою суду від 15.09.2021 про призначення судової психологічної експертизи, яка залишена без виконання у зв`язку із звільненням експерта- психолога [PERSON] іх займаної посади / наказ № 55 к/п від 28.02.2022 21 березня 2022 ухвалою Золочівського районного суду поновлено провадження по справі № 445/1301/20 за заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КНП "Золочівська центральна районна лікарня" Золочівської районної ради Львівської області, третя особа [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи. 18 липня 2022 року представник позивачів [PERSON] подала клопотання про призначення судової психологічної експертизи. 18 липня 2022 року Золочівським районним судом Львівської області було винесено ухвалу про зупинення провадження у справі № 445/1301/20 у зв`язку з доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ( 03057, м. Київ, вул. Смоленка,6). На вирішення експертам поставити наступні питання: ?чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмуючою для осіб: [PERSON] , 1944 року народження, [PERSON] , 1971 року народження, [PERSON] , 1993 року народження [PERSON] , 2000 року народження? Якщо так, то чи завдані особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] страждання (моральна шкода)? ?чи спричинені особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] страждання (моральна шкода) за умов настання смерті [PERSON] , який був сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] , що настала [INFO] внаслідок неправильно встановленого лікарем [PERSON] діагнозом і неправильним лікуванням, згідно підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 12015140210000983 за фактом смерті гр. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року? ?якщо особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду) кожному з позивачів? 25 квітня 2023 року з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до Золочівського районного суду Львівської області надійшов висновок експертів від 19.04.2023 року № 2158/22-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 445/1301/20 27 квітня 2023 року ухвалою Золочівського районного суду поновлено провадження по справі № 445/1301/20 за заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КНП "Золочівська центральна районна лікарня" Золочівської районної ради Львівської області, третя особа [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи. 18 липня 2024 від представника позивачів, адвоката Савка Т.В., подана заява про збільшення позовних вимог. Просить: ?стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн., ?стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 1 296 000 (один мільйон двісті дев?яносто шість тисяч) грн.; ?стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року по справі № 445/1301/20 за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КНП "Золочівська районна лікарня" Золочівської районної ради Львівської області, третьої особи [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи збільшено позовні вимоги. В подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог викладених у наступній редакції: ?"стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн., ?стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 1 296 000 (один мільйон двісті дев?яносто шість тисяч) грн.; ?стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області (адреса місцезнаходження: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. С.Коновальця, 48, ідентифікаційний код - 01996272) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) завдану моральну шкоду в розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн." 14 січня 2025 року в судовому засіданні представником позивачів, адвокатом Савка Т.В. подано свідоцтво про смерть [PERSON] , яка являється однією з позивачів у справі. 06.02.2025 надійшла заява про закриття провадження в цивільній справі № 445/1301/20 в частині позовних вимог [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року закрито провадження по справі № 445/1301/20 в частині позовних вимог [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах письмові докази в їх сукупності, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд дійшов такого висновку. Відповідно до копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.05.2000 року та [NUMBER] від 07.08.1993 року, батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] значиться [PERSON] , матір?ю позивача значиться [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року [PERSON] помер у віці 48 років [INFO] . Відповідно до копій медичних документів, що містяться у справі, а саме: Журналу реєстрації амбулаторних хворих ЗЦРЛ гр. [PERSON] 22.10.2015р. о 05:30 звертався за медичною допомогою до Золочівської ЦРЛ і йому був встановлений діагноз «Гострий гастрит»... При повторному зверненні 23.10.2015р. 0 15:40 йому був встановлений діагноз «Гіпоглікемія. Абстінентний синдром»... За даними макроскопічного («Висновок експерта № 80/2015 від 25.10.2015р. на а.к.п. 70-71) та мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа, проведеного у ході виконання даної судово-медичної експертизи («Висновку експерта № 47») у гр. [PERSON] мав місце геморагічний панкреонекроз, що і призвело до його смерті. Згідно Висновку експертів № 21587/22-61 від 19 квітня 2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 445/1301/20 за сукупними результатами динамічного спостереження, психодіагностичного дослідження, суб`єктивного анамнезу, аналізу матеріалів справи та інших документів, що були надані на дослідження, експерти дійшли наступних висновків. Ситуація, що досліджувалася у справі є психотравматичною для [PERSON] , 1944 року народження. Особі [PERSON] завдані страждання (моральна шкода). [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) фактом настання смерті [PERSON] , який був сином [PERSON] , що настала [INFO] внаслідок неправильно встановленого лікарем [PERSON] діагнозом і неправильним лікуванням, згідно підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 1201540210000983 за фактом смерті гр.. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] становить 108 мінімальних заробітних плат, що установлені на момент розгляду справи судом. Згідно Висновку експертів № 21590/22-61 від 19 квітня 2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 445/1301/20 за сукупними результатами динамічного спостереження, психодіагностичного дослідження, суб`єктивного анамнезу, аналізу матеріалів справи та інших документів, що були надані на дослідження, експерти дійшли наступних висновків. Ситуація, що досліджувалася у справі є психотравматичною для [PERSON] , 2000 року народження. Особі [PERSON] завдані страждання (моральна шкода). [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) фактом настання смерті [PERSON] , який був батьком [PERSON] , що настала [INFO] внаслідок неправильно встановленого лікарем [PERSON] діагнозом і неправильним лікуванням, згідно підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 1201540210000983 за фактом смерті гр. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] становить 108 мінімальних заробітних плат, що установлені на момент розгляду справи судом. Згідно Висновку експертів № 21589/22-61 від 19 квітня 2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 445/1301/20 за сукупними результатами динамічного спостереження, психодіагностичного дослідження, суб`єктивного анамнезу, аналізу матеріалів справи та інших документів, що були надані на дослідження, експерти дійшли наступних висновків. Ситуація, що досліджувалася у справі є психотравматичною для [PERSON] , 1993 року народження. Особі [PERSON] завдані страждання (моральна шкода). [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) фактом настання смерті [PERSON] , який був батьком [PERSON] , що настала [INFO] внаслідок неправильно встановленого лікарем [PERSON] діагнозом і неправильним лікуванням, згідно підсумків комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 1201540210000983 за фактом смерті гр. [PERSON] , 1967 року народження, № 204/18 від 24.09.2019 року. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] становить 162 мінімальних заробітних плат, що установлені на момент розгляду справи судом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтями 3, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Відповідно до статті 284 ЦК України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років і яка звернулася за наданням їй медичної допомоги, має право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій. Згідно з пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Основ держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Моральна шкоди, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України). Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. Складовими для настання відповідальності за завдання відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14 (провадження № 61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії (бездіяльність), які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам. Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Таким чином, надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника. Відповідно до ч. 2 статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. У справі №216/3521/16-ц від 01 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду постановила, що виходячи з положень ст. ст. 16, 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого непрофесійними діями лікарів, відповідача у справі, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності захворювання і причинного зв`язку між смертю і захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент, на час розгляду справи у суді. Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за завдання шкоди смертю необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в подібній справі № 755/2545/15-ц (провадження № 61-47866св18). Позивачі вказують, що [PERSON] 22.10.2015р. о 05:30 звертався за медичною допомогою до Золочівської ЦРЛ і йому був встановлений діагноз «Гострий гастрит»... При повторному зверненні 23.10.2015р. 0 15:40 йому був встановлений діагноз «Гіпоглікемія. Абстінентний синдром»... За даними макроскопічного («Висновок експерта № 80/2015 від 25.10.2015р. на а.к.п. 70-71) та мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа, проведеного у ході виконання даної судово-медичної експертизи («Висновку експерта № 47») у гр. [PERSON] мав місце геморагічний панкреонекроз, що і призвело до його смерті. Згідно підсумків «Висновка експерта» 204/18 на основі даних матеріалів справи, медичної документації на ім?я [PERSON] 1967р.н., враховуючи відомі обставини та відповілаючи на питання, комісія приходить до наступних підсумків: Відповідно до копій медичних документів, що містяться у наданих матеріалах кримінального провадження, а саме: Журналу реєстрації амбулаторних хворих ЗЦРЛ гр. [PERSON] 22.10.15р. о 05:30 звертався за медичною допомогою до Золочівської ЦРЛ і йому був встановлений діагноз «Гострий гастрит» та призначено загальний аналіз сечі та на діастазу, внутрішньом?язове введення розчину аналгіну -2,0, дімедролу 1,0 та метоклопраміду 2.0. При повторному зверненні 23.10.15р. о 15:40 йому був встановлений діагноз: «Гіпоглі-кемія. Абсгінентний синдром», призначений розчин кордіаміну 2.0, розчин глюкози 40% (доза не читабельна), вітамін С-2.0, ЕКГ, загальний аналіз крові. Окрім цього у матеріалах міститься ксерокопія записів з мокрою круглою печаткою 3о-лочівської ЦРЛ, звідки слідує, що 23.10.15р, «о/терапевтом» була оглянута особа (ПІБ відсутній), якій на підставі скарг, огляду та ЕКГ був встановлений діагноз: «Синусова тахікардія», призначено дообстеження - «цукр крові, ВХО КГ» та «лікування згідно л/призначень». Наступний запис на цьому ж аркуші справи під № 49 датований 23.10.15р. вкрай не розбірливий. Із ксерокопій результатів загального аналізу крові (к.п.52) вбачається, що кількість лейкоцитів із 9.8 г/л 22.10.15р. виросла до 10,1 г/л 23.11.15р., а діастаза сечі була на рівні верхньої межі норми і дорівнювала 64 одиницям. Із ксерокопії Карти виїзду швидкої медичної допомоги та медицини катастроф від 24.10.2015р. 0 9: 40 (к.п. 140) була констатована біологічна смерть, яка настала до прибуття бригади. За даними макроскопічного («Висновок експерта» № 80/2015 від 25.10.2015р. на а. к. п. 70-71) та мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа, проведеного у ході виконання даної судово-медичної експертизи («Висновку експерта» № 47) у гр. [PERSON] мав місце геморагічний панкреонекроз, що і призвело до його смерті. Тобто, діагноз, встановлений гр. [PERSON] у Золочівській ЦРЛ, а отже і застосоване лікування були неправильними. За даними спеціальної медичної літератури, які постійно знаходять своє підтвердження у повсякденній практиці, наявність скарг на біль в ділянці живота, підвищення діастази сечі, підвищення кількості лейкоцитів крові може свідчити про наявність запального процесу в ділянці підшлункової залози. За умови проведення УЗД органів черевної порожнини цю патологію, як правило, вдається вчасно діагностувати, та, застосувавши відповідне лікування, запобігти настанню смерті пацієнта. Таким чином, у даному випадку, за умови вчасної госпіталізації (при першому 22.10.15р. о 05:30 чи повторному зверненні 23.10.15р. о 15:40) та проведенні відповідного обстеження, як мінімум ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, прогноз для збереження життя гр. [PERSON] , міг бути позитивним. Тобто, між настанням смерті гр. [PERSON] і наданням йому медичної допомоги у Золочівській ЦРЛ існує прямий причинно-наслідковий зв?язок. Відповідальність за надання медичної допомоги в Україні лежить на лікуючому або черговому лікарі. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що спричинена позивачам моральна шкода, завдана медичними працівниками КНП "Золочівська ЦРЛ" Золочівської районної ради Львівської області, підлягає відшкодуванню КНП "Золочівська ЦРЛ" Золочівської районної ради Львівської області оскільки завдана її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Представником відповідача не було подано доказів ні спростувань щодо висновку експертизи в частині відшкодування моральної шкоди. Так, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачів, у зв`язку із смертю рідної людини, істотність вимушених змін в їх життєвих стосунках, які назавжди втратили турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, слід сягнути з відповідача моральної шкоди на користь: [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) в розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн.; [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) в розмірі 1 296 000 (один мільйон двісті дев?яносто шість тисяч) грн.; [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) розмірі 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, експертизами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Положенням ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подала позов про відшкодування моральної шкоди та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 10 510,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved