Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у загальному розмірі 91050 грн. 15 коп.(дев`яносто одна тисяча п`ятдесят гривень п`ятнадцять копійок): за Кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року у розмірі 29\~278 грн. 49 коп. з яких: 17597 грн. 31 коп. заборгованість за основним договором; 11681 грн. 18 коп. заборгованість за відсотками, за Кредитним договором № 4493292420 від 20 листопада 2018 року у розмірі 61771 грн. 66 коп. з яких: 31865 грн. 24 коп, заборгованість за основною сумою боргу; 4584 грн. 77 коп. сума заборгованості за річними відсотками, 16572 грн. 46 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками., 8749 грн. 19 коп. сума заборгованості за пенею. В обґрунтування позову зазначив, що 30 квітня 2020 року [PERSON] уклала із Акціонерним товариством «Ідея Банк» Кредитний Договір \~\~№ R01.00506.006679968 від 03 квітня 2020 року. 07 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Акціонерному товариству «Ідея Банк» за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року у розмірі 29\~278 грн. 49 коп. з яких: 17597 грн. 31 коп. заборгованість за основним договором; 11681 грн. 18 коп. заборгованість за відсотками, 00 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. 20 листопада 2018 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву №4493292420 від 20 листопада 2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 16.12.2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20201216, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги № 20201216 від 16.12.2020 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права вимоги до відповідача в сумі 61771 грн. 66 коп. з яких: 31865 грн. 24 коп, заборгованість за основною сумою боргу; 4584 грн. 77 коп. сума заборгованості за річними відсотками, 16572 грн. 46 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками., 8749 грн. 19 коп. сума заборгованості за пенею. У судове засідання представник позивача не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, просила розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, щодо позовних вимог про стягнення сум заборгованості, переданих позивачу від АТ «Ідея Банк» за договором факторингу у розмірі 29278,49 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 30.11.2023 за кредитним договором №R01.00506.006679968 від 30.04.2020, відповідно до якого, заборгованість [PERSON] становить 29278,49 грн., з яких: \~ \~ \~ \~17597,31 грн. заборгованість за основним боргом; 11681,18 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Будь-яких інших доказіввидачі коштів відповідачу матеріали справи не містять, суми та проценти за користування кредитом згадуються лише у розрахунку, у той же час розрахунок заборгованості від позивача не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ, заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. На думку представника, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитних договорів було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов язань по договорах. Власний розрахунок позивача, на який він посилається, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві та нарахування процентів/санкцій за кредитом, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором факторингу є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та не містить відомостей, що дозволили б відповідачу та суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти [PERSON] , правильність нарахування відсотків АТ «Ідея Банк» та в наступному позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Витяг з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №07072023 про відступлення прав вимоги від 07.07.2023 року також не має юридичну силу первинного бухгалтерського документа, оскільки не містить детального розрахунку та механізму виникнення заборгованості, що є предметом позову у цій частині. З наданих позивачем документів неможливо визначити навіть період за який нараховувалась, а нині стягується заборгованість. Представником позивача не надано суду та відповідачу для ознайомлення повного змісту Договору факторингу №07072023 про відступлення прав вимоги від 07.07.2023 року. Надано лише його витяг (окремі сторінки в хаотичному порядку), що унеможливлює оцінку всіх його істотних умов та факту дійсного укладання такого між його сторонами. Також Договір факторингу не містить даних про заміну кредитора у зобов`язанні, де боржником є [PERSON] . Витяг з Реєстру боржників не підписаний представниками сторін договору факторингу - АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Витяг завірений представником позивача та його зміст може бути викривленим. Це виключає його як належний та допустимий доказ по справі, оскільки посвідчити факт включення [PERSON] до цього Реєстру може лише належним чином засвідчена копія підписаного сторонами Реєстру боржників. Разом з тим, позивач не був позбавлений можливості приховати персональні дані інших боржників для їх захисту, долучаючи документи у повному обсязі. Відтак, зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків, на думку відповідача, неможливо встановити факт відступлення права вимоги позивачу саме у зобов`язанні за договором кредиту, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , а тому, вважаємо, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості, яка передана позивачу від ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» за договором відступлення права вимоги у розмірі 61771,66 грн. Позивач стверджує, що за договором відступлення права вимоги №20201216 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошових вимог за кредитними договорами ТОВ «Фінансової компанії «Центр фінансових рішень», у т.ч. і за кредитним договором з [PERSON] , заборгованість по якому становить 61771,66 грн. Проте договір про відступлення права вимоги №22020121 від 16.12.2020 не містить даних про заміну кредитора у зобов`язанні, де боржником є [PERSON] .Натомість, представником позивача не надано суду та відповідачу для ознайомлення повного змісту договору відступлення права вимоги №22020121 від 16.12.2020. Надано лише копії його окремих сторінок, що унеможливлює оцінку всіх його істотних умов та факту дійсного укладання такого між його сторонами. Реєстр боржників не додано до позовної заяви ні в паперовому, ні в електронному вигляді. Реєстри боржників, за умовами витягу з договору, є невід`ємними його частинами. При цьому, наданий позивачем Витяг з Реєстру боржників не підписаний представниками сторін договору відступлення права вимоги - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Витяг завірений представником позивача та його зміст може бути викривленим. Це виключає його як належний та допустимий доказ по справі, оскільки посвідчити факт включення [PERSON] до цього Реєстру може лише належним чином засвідчена копія підписаного сторонами Реєстру боржників. Разом з тим, позивач не був позбавлений можливості приховати персональні дані інших боржників з метою їх захисту. Як вбачається зі змісту договору про відступлення прав вимоги №20201216 від 16.12.2020, ним передбачено передачу (відступлення) прав вимоги новому кредитору за плату. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків неможливо встановити факт відступлення права вимоги позивачу саме у зобов`язанні за договором кредиту, укладеного між ТОВ «Фінансової компанії «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , а тому, вважаємо, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Також заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені через відсутність доказів надання кредиту відповідачу ТОВ «ФК ЦФР» та відсутністю належних доказів на підтвердження розміру боргу відповідача. В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок відповідача. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо. Паспорт споживчого кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3292420, який підписаний відповідачем, в силу закону не є частиною кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця з інформування про можливі умови договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме зазначені в позовній заяві Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» [PERSON] розуміла та була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи Заяву №4493292420 від 20.11.2018 на отримання кредиту від ТОВ ФК"ЦФР", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, Представник позивача надав суду відповідь на відзив, просив залишити відзив без розгляду та задоволення, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 1082 Цивільного кодексу України\~передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також, названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року «справі №6-979цс15 "... боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомленні боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". У ході судового розгляду встановлено, що 30 квітня 2020 року [PERSON] уклала із Акціонерним товариством «Ідея Банк» Кредитний Договір \~\~№ R01.00506.006679968 від 03 квітня 2020 року. згідно якого остання отримала кредит в розмірі 19586,22 грн., процентна ставка 25,65%. Згідно п. 2.1 Кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 43 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. 07 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Акціонерному товариству «Ідея Банк» за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року у розмірі 29\~278 грн. 49 коп. з яких: 17597 грн. 31 коп. заборгованість за основним договором; 11681 грн. 18 коп. заборгованість за відсотками, 00 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020р., в сумі 29278.49 грн., з яких: ?17597.31 грн. - заборгованість за основним боргом; ?11681.18 грн. - заборгованість за відсотками; ?0 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, ./ неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, І таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК У країни. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року у розмірі 29\~278 грн. 49 коп. Окрім того , 20.11.2018 року [PERSON] підписала заяву №4493292420 на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», за умовами якої отримала кредит у загальному розмірі 39358,18 грн., підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ним, як позичальником. Погашення заборгованості здійснюється згідно з Графіком платежів, що відображений у паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. 16.12.2020 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20201216, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п.1.2 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК ЄАПБ» заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Таким чином, на підставі вищевказаного Договору факторингу, позивач одержав від Первісного кредитора право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу, Витягом з Реєстру боржників до Договорів факторингу. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК ЦФР" - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20201216 від 16.12.2020 (витяг з Реєстру Боржників додається), ТОВ ФК ЄАПБ" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 61771.66 грн., з яких: ?31865.24 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ?4584.77 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; ?16572.46 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; ?8749.19 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, на підставі вищевказаного Договору факторингу, позивач одержав від Первісного кредитора право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу, Витягом з Реєстру боржників до Договорів факторингу. До позовної заяви було додано та міститься в матеріалах справи Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу в яких вбачається, що Первісний кредитор відступає ТОВ «ФК» ЄАПБ» право вимоги заборгованості до Відповідача по вищезазначеному Кредитному договору. Позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківськівський рахунок, вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Кредитні договори містять інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину, та строк на який видані кредитні кошти та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, Відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, в тому числі з розміром щомісячних процентів та розміром страхового платежу, що підтверджується його підписом в договорі. Отже, Кредитний договір підписаний стороними, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані Кредитором кредитні кошти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За Договорами факторингу до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кожним з укладених договорів. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредити, сплатити відсотки за користування Кредитами в порядку, визначеному цими Договорами. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому Кредити в строки, передбачені Кредитними договорами. В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора , вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. У\~відповідності до умов \~ \~ \~ \~кожного з укладених договорів, їх підписання здійснювалось \~ \~ \~ \~електронним \~ \~ \~ \~підписом \~ \~ \~ \~Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі посягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов 'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватисяна засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ"ФК"ЄАПБ" за Кредитним договором № R01.00506.006679968 від 30 квітня 2020 року у розмірі 29\~278 грн. 49 коп. з яких: 17597 грн. 31 коп. заборгованість за основним договором; 11681 грн. 18 коп. заборгованість за відсотками, за Кредитним договором № 4493292420 від 20 листопада 2018 року у розмірі 61771 грн. 66 коп. з яких: 31865 грн. 24 коп, заборгованість за основною сумою боргу; 4584 грн. 77 коп. сума заборгованості за річними відсотками, 16572 грн. 46 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками., 8749 грн. 19 коп. сума заборгованості за пенею. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Стосовно клопотання представника відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипід час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Окрім того, п.19 цих Положень установлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеногоУказом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України№ 1236від 09.12.2020\~карантин пов`язаний з (COVID-19), тривав з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року, тоді як наразі воєнний стан в країні не припинено та триває досі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду без порушення строку позовної давності. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Стосовно клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовних вимог відповідно п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає його необґрунтованим та безпідставним. Так, згідно із ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61цього Кодексу. Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа відноситься до категорії малозначних справ, а тому представляти інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право його представник. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачки на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved