Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

У січні 2025 року до суду звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] , з позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №18620 від 29.01.2021 у розмірі 12 500 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 29.01.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 18620 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. ТОВ «ФК «Авіра Груп» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 2000грн, тоді як відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на час звернення із позовом утворилася заборгованість у розмірі становить 12 500,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10 500 грн. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Крім того, 13.02.2025 подав заяву, в якій просив вирішити питання,щодо розподілу судовит витрат, а саме: Стягнути з [PERSON] накористь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.02.2025 року через електронний суд до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Габор Вікторії Володимирівна, в якому просила позов задовольнити частково в сумі 3\~500 грн. 00 коп., з яких: 2\~000,00 грн. тіло кредиту; 1\~500,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. Так, представник відповідача зазначила, що згідно виписки з особового рахунку, складеної позивачем, така сума заборгованості нарахована в період з 29.01.2021 року по 25.06.2024 року. В той же час, згідно з п.1.2 Кредитного Договору строк кредиту становить 30 днів, тобто до 27.02.2021 року, процентна ставка - 2,5 % на добу. Згідно графіку Кредитного договору сукупний розмір процентів в період з 29.01.2021 року по 27.02.2021 року склав 1500,00 грн. При цьому, будь-якої пролонгації строку надання кредиту не було проведено, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що до договору укладалися додаткові угоди, згідно з якими строк користування кредитом продовжувався. Вищенаведене свідчить, що заявлена до стягнення сума заборгованості по процентам у розмірі 10 500,00 грн. нарахована позивачем поза межами строку кредитування та не у відповідності з умовами Кредитного договору. А отже, після закінчення строку дії кредитного договору у позикодавця відсутні правові підстави для нарахування процентів. З урахуванням наведеного, відповідачка та її представник вважають, що позивачем протиправно нарахована заборгованість по процентах після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення суми непогашеного тіла кредиту (2 000,00 грн.) та заборгованості по процентах, нарахованих в період дії строку кредитування (1 500,00 грн.), що разом становить 3 500,00 грн. Також просила стягнути з позивача витрати на професійну правову допомогу на користь відповідача. Крім того, 20.02.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та стягнення їх пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2021 р. між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №18620, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. (а.с. 16-18) Згідно пунктів 1.1 - 1.4. Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. (п.1.1.) Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 27.02.2021. Строк дії договору 30 днів. (п.1.2) За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. (п.1.3) Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.4.) Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. (п.2.1) Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штаф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором. (п.2.2) Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. (п.2.3) Згідно довідки ТОВ «Платежі онлайн» 29.01.2021 о 22-56 год. на платіжну картку [NUMBER] були зараховані 2000,00 грн. на видачу кредиту. (а.с. 9 зв.ст.) Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором заборгованість [PERSON] становить 12\~500,00 грн., з яких: 2 000 грн. прострочене тіло кредиту, 10\~500 грн. заборгованість за процентами. (а.с. 8) 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 (а.с. 10-13) Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 12 500 грн., з яких: 2 000,00 грн. залишок по тілу кредиту; 10 500 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с.7) 22 травня 2024 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надіслало на поштову адресу відповідача Вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. (а.с.9) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частиною 3статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частинами 1-3статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підтвердження укладення договору №18620 від 29.01.2021 з наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідач здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор KL6662 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті та кредитний договір був підписаний [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.6) Таким чином встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2\~000 грн. Щодо стягнення процентів у розмірі 10\~500 грн., суд зазначає наступне, як вбачається з договору № 18620 від 29.01.2021, строк дії договору 30 днів, процента ставку 912,5% річних або 2,5% в день, згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору сума нарахованих процентів складає 1500,00 грн. Разом з тим, згідно долученої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 травня 2024 року розмір заборгованості за простроченими процентами складає 10 500 грн, що свідчить про те, що частина процентів за користування кредитом були нараховані поза межами строку дії договору. У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 27.02.2021 року кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами. Таким чином, оскільки право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 27.02.2021 року, тому нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 28.02.2021 року у загальному розмірі 9000 грн є безпідставним та не породжує у відповідача обов`язку сплачувати ці кошти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню проценти з користування кредитом у розмірі 1\~500 грн., які були нараховані в межах строку дії кредитного договору № 18620 від 29.01.2021. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного, а саме за приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1ст. 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Нормою ч. 8ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.137та ч. 8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено( п. 1 ч. 2 ст.137та ч. 8 ст.141 ЦПК України). Так, у матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаткова угода №1 від 27.12.2024 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт про отримання правової допомоги від 10.02.2025 з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Пархомчуком С.В. від 10.02.2025, рахунок №10.02.2025-8 від 10.02.2025 року та платіжна інструкція №3 5152 від 10.02.2025 з вказаним призначенням платежу за оплату правничої допомоги згідного 10.02.2025-8 договору про надання правової допомоги. Таким чином, враховуючи, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, , а також враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» 2 940 грн. у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог. При подачі позову представником позивача на підставі ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» сплачено 2 422,40 грн судового збору, а тому, оскільки позов задоволено частково, а саме на 28 %, сплаті підлягає судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 678 грн. 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial