Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницької обласної ради про стягнення моральної шкоди завданої їй порушенням її права власності в майні спільної власності територіальних громад Хмельницької області. В обґрунтування\~свого позову\~ [PERSON] \~вказала,\~що 18.03.2024р.\~вона звернулась\~до Хмельницької\~обласної ради\~з метою\~з`ясування кількості\~незаконно відчуженого\~майна громад\~Хмельницької області,\~оскільки останнім\~часом доволі\~активно йде\~його продажа\~Хмельницькою обласною\~радою з\~застосуванням реклами\~в засобах\~масової інформації.\~21.03.2024\~року вона\~отримала відповідь\~з переліком\~незаконно проданого\~майна Хмельницькою\~обласною радою\~на чотирьох\~аркушах.\~Таким чином,\~на її\~думку,\~стало зрозумілим,\~що не\~питаючи дозволу\~і без\~обласного референдуму\~серед жителів\~Хмельницької області,\~відповідач порушує право власності територіальних громад Хмельницької області, в тому числі і її частину права власності в цьому майні і тому за порушення її прав Хмельницька обласна рада має відшкодувати їй моральну шкоду у відповідності до ч.1 ст. 23 ЦК України. Вона не надавала письмову нотаріально посвідчену згоду на такий продаж майна громад області і її волі на таке відчуження немає. Адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, в такому випадку є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Окрім цього, Хмельницька обласна рада порушила конституційне право на правомірну, кваліфіковану і добросовісну діяльність посадових і службових осіб органу місцевого самоврядування Хмельницька обласна рада та конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів місцевого самоврядування. Наявність її порушеного права власності в майні спільної власності територіальних громад Хмельницької області Хмельницькою обласною радою дає всі правові підстави для відшкодування його порушення моральної шкоди. Заявлений розмір моральної шкоди сформований за її внутрішнім переконанням внаслідок порушення її права власності в майні спільної власності територіальних громад Хмельницької області Хмельницькою обласною радою, визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення виходячи з обставин конкретної справи, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям її порушеного права на справедливий суд і справедливою сатисфакцією в розумінні ЄСПЛ. Неминучим наслідком порушення її права власності в майні спільної власності територіальних громад Хмельницької області є обов`язок правопорушника, а саме Хмельницька обласна рада, відшкодувати їй моральну шкоду в порядку ч. 1 ст. 23 України. З врахуванням наведеного [PERSON] просить суд: стягнути з Хмельницької обласної ради на її користь п`ять мільйонів моральної шкоди, завданої їй порушенням її права власності в майні власності територіальних громад Хмельницької області внаслідок незаконних рішень Хмельницької обласної ради по незаконному продажу (розпорядженню) майна спільної сумісної власності громад Хмельницької області; судові витрати та видатки і можливі податки, платежі та збори покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 18.03.2024 року звернулася до Хмельницької обласної ради із запитом щодо надання копій рішень (розпоряджень) Хмельницької обласної ради, переліку нерухомого майна, яке було відчужено Хмельницькою обласною радою з 21.05.1997 року. Листом від 21.03.2024 року вих. № 27інф(вих)-24 Хмельницька обласна рада в межах компетенції та наявної інформації надала [PERSON] інформацію щодо переліку нерухомого майна, яке було відчужено. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є - відшкодування відшкодування моральної (немайнової) шкоди (стаття 16 ЦК України). Позивач на підтвердження порушення своїх прав посилається на те, що Хмельницька обласна рада здійснює продаж комунального майна з порушенням установленого порядку та без обласного референдуму серед жителів Хмельницької області, у тому числі, і не питаючи її дозволу. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Територіальні громади\~набувають і\~здійснюють цивільні\~права та\~обов`язки\~через органи\~місцевого самоврядування\~у межах\~їхньої компетенції,\~встановленої законом(ст. 172 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр; представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч.2 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами (ч.ч.1,2 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Згідно з п.20 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, в тому числі: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру". Відповідно до ст.6 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» суб`єктами приватизації є, в тому числі, місцеві ради, органи приватизації територіальних громад. Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено порядок приватизації державного і комунального майна, який зокрема передбачає: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності. Отже, органи місцевого самоврядування (обласні ради зокрема) наділені повноваженнями у сфері приватизації комунального майна. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень є вчинення ними протиправних дій або бездіяльності, що завдало шкоди та безпосередній причинний зв`язок між дією або бездіяльністю і шкодою. У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно норм ст.ст. 140-144 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено право органів місцевого самоврядування здійснювати розпорядження правом власності від імені територіальних громад щодо майна комунальної власності, в тому числі і відчуження цього майна. Тобто, такі повноваження делеговані органам місцевого самоврядування прямими нормами Конституції України та нормами іншого чинного законодавства і органи місцевого самоврядування здійснюють розпорядження правом власності від імені територіальної громади, в даному випадку територіальних громад Хмельницької області щодо майна комунальної власності, які знаходяться в межах території територіальних громад Хмельницької області, саме на підставі вказаних норм Конституції і законів як норм прямої дії та, якими не передбачено проведення референдуму серед жителів області з приводу передачу таких повноважень відповідним органам влади чи видачі окремо від кожного громадянина нотаріально завіреної довіреності. Позивачем не вказано і не доведено належними та допустимими доказами факт завдання їй моральної шкоди рішеннями, діями, чи бездіяльністю Хмельницької обласної ради, у тому числі шляхом відчуження відповідного майна, яке перебувало у комунальній власності. Не надано суду позивачем належних та допустимих доказів і на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача, що є складовою для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідного органу місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Хмельницької обласної ради про відшкодування моральної шкоди, є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed