Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 03.04.2018 [PERSON] підписала анкету-заяву на приєднання до умов та правил надання банківських послуг та підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг № б/н від 03.04.2018. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 180 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22.10.2019 має заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.04.2018 за тілом кредиту у розмірі 183 257 грн. 09 коп., та 38 180 грн. 56 коп. заборгованість за відсотками. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 183 257 грн. 09 коп., а також судовий збір у розмірі 2 748 грн. 86 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи за його відсутності та ухвалені заочного рішення не заперечує Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явиася в судове засідання без повідомлення причин; не подаа відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 03.04.2018 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкету-заяву на приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] ,18.01.2019 [PERSON] було надано кредитну картку (а.с. 98) та відбулось встановлення кредитного ліміту на картці у розмірі 180 000 (а.с. 97). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Обґрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 22.10.2019 має заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.04.2018 за тілом кредиту у розмірі 183 257 грн. 09 коп. Позивачем на обґрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 5), анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6), витяг з тарифів обслуговування кредитних карту «Універсальна» (а.с. 7), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 7-28), виписку з банківського рахунку [PERSON] (а.с. 45-51), довідку про видачу кредитних карток [PERSON] та встановлення кредитного ліміту (а.с. 97, 98). Оскільки факт отримання кредитних коштів [PERSON] не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в межах встановленого ліміту у розмірі 180 000 грн. Позивач, окрім заборгованості за кредитним лімітом у розмірі 180 000 грн., просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3 257 грн. 09 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На обґрунтування позовних вимог позивачем надано довідку про видачу кредитних карток [PERSON] та встановлення кредитного ліміту у розмірі 180 000 грн. (а.с. 97, 98). У порушення вимог вищезазначеного законодавства, позивачем не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення суми заборгованості, яка перевищує розмір кредитного ліміту, а саме: довідку на підтвердження того, що відповідачу було встановлено ліміт, який перевищує 180 000 грн., таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, що перевищує суму встановленого кредитного ліміту у розмірі 3 257 грн. 09 коп. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 748 грн. 86 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial