Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Старосамбірський відділ ДРАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заяву мотивує тим, що він [PERSON] , народився [INFO] у селищі Серишево, Серишевського району Амурської області, Росія. Серишевським Райбюро РАГС Амурської області складено актовий запис про державну реєстрацію його народження № 175, від 14 жовтня 1969 року. Він виховувався відповідно до польських традицій, сповідує католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, святкує католицькі свята та вважає себе поляком. [INFO] у с.Мігово, Старосамбірського району Львівської області народилася його мама [PERSON] , про що було видано свідоцтво, та Старосамбірським ВДРАЦС у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про державну реєстрацію її народження № 3, від 05 січня 1949 року. [INFO] у селі Солянуватка Старосамбірського району, Львівської області одружилися його батько [PERSON] та його мама [PERSON] про що було видано свідоцтво, ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та складено актовий запис про державну реєстрацію їхнього одруження № 11, від 13 листопада 1968 року. Проте, відомості про національність його бабусі [PERSON] , внесені в свідоцтво про народження його мами, та національність його мами [PERSON] внесена у свідоцтво про одруження його батьків, не відповідають дійсності, адже його мама [PERSON] та її мама [PERSON] були уродженими польками. Про що свідчить відновлене свідоцтво про хрещення його матері [PERSON] , де національність його бабусі, її мами [PERSON] вказана - «полька». Зазначення національності матері «українка» в свідоцтві про одруження його батьків та національність «українка» у свідоцтві про народження його бабусі, може бути як помилкою державного органу, так і свідомим вибором бабусі, яка, боячись переслідувань по національній ознаці, приховувала свою національність, а також національність його мами. Належність мами і бабусі, та, відповідно, його самого до польської національності, є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. У своїй заяві просить встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про народження [PERSON] № 3 від 05.01.1949 р. в частині запису національності її матері [PERSON] , як «українка» замість «полька». Зобов`язати Старосамбірський відділ ДРАЦС у Самбірському районі Львівської Області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, внести зміни до актового запису № 3 про народження [PERSON] , від 05 січня 1949 року в частині запису національність її матері [PERSON] , зазначивши «полька» замість «українка». Встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про одруження [PERSON] та [PERSON] № 11 від 13.11.1968 р. в частині запису національності [PERSON] як «українець» (без змін), а [PERSON] , як «українка» замість «полька». Зобов`язати Старосамбірський відділ ДРАЦС у Самбірському районі Львівської Області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 11 про про одруження [PERSON] та [PERSON] від 13 листопада 1968 р., в частині запису національність [PERSON] «українець» залишити без змін, а [PERSON] зазначивши «полька» замість «українка». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представники заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у селищі Серишево, Серишевського району Амурської області, Росія - народився [PERSON] . Серишевським Райбюро РАГС Амурської області складено актовий запис про державну реєстрацію його народження № 175, від 14 жовтня 1969 року. [INFO] у с.Мігово, Старосамбірського району Львівської області народилася мама Заявника - [PERSON] , про що було видано свідоцтво, та Старосамбірським ВДРАЦС у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про державну реєстрацію її народження № 3, від 05 січня 1949 року. [INFO] у селі Солянуватка Старосамбірського району, Львівської області одружилися його батько [PERSON] та його мама [PERSON] про що було видано свідоцтво, ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про державну реєстрацію їхнього одруження № 11, від 13 листопада 1968 року. Проте, відомості про національність його бабусі [PERSON] , внесені в свідоцтво про народження його мами, та національність його мами [PERSON] внесена у свідоцтво про одруження його батьків, не відповідають дійсності, адже його мама [PERSON] та її мама [PERSON] були уродженими польками. Про що свідчить відновлене свідоцтво про хрещення його матері [PERSON] , де національність його бабусі, її мами [PERSON] вказана - «полька» Зазначення національності матері «українка» в свідоцтві про одруження його батьків та національність «українка» у свідоцтві про народження його бабусі, може бути як помилкою державного органу, так і свідомим вибором бабусі, яка, боячись переслідувань по національній ознаці, приховувала свою національність, а також національність моєї мами. Належність мами і бабусі, та, відповідно, його самого до польської національності, є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Сім`я по матері заявника мала польське коріння. Проте, у зв`язку із політикою радянської влади це не афішувалося, оскільки, в той час поляки зазнавали утисків та гонінь зі сторони влади і питання про внесення виправлення до свідоцтв не вирішувались через страх перед можливими переслідуваннями. На теперішній час представництвами Польщі надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв"язків, спрощеного порядку в"їзду до Польщі, що дає право на отримання пільг щодо навчання та працевлаштування, але зазначені можливості стосуються етнічних поляків, які змогли підтвердити своє польське коріння. За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції) далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно з п. 2.13 вказаних Правил підставою для внесення змін в актовому записі цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно з рекомендаціями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року, відповідно до якого питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Відповідно до п. 11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п. 2.16.7. Правил. Отже, єдиний нормативно-правовий документ, що встановлює порядок внесення записів до актів цивільного стану, а саме: Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, не передбачає іншої процедури окрім як наявність рішення суду. Єдиним шляхом встановлення факту, від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, тому, що саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність. Тому, маючи відомості про те, що мама заявника, [PERSON] і її мама, бабуся заявника [PERSON] були польками, просить, суд, встановити юридичний факти, який має істотне значення для встановлення його сімейного походження. Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне) значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1 вказаної статті визначено перелік фактів, які встановлюються судом. Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ст. 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Заявник [PERSON] відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити свою дійсну національність. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від свої національності не допускається. Враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлені судом обставини свідчать про необхідність встановити юридичний факт, який має істотне значення для встановлення сімейного походження [PERSON] , суд приходить до висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved