Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути шкоду в порядку регресу у розмірі 9\~425 грн. 34 коп.. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 12.05.2021 року о 23.04 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ-2410», д/з [NUMBER] , рухаючись заднім ходом на автостоянці «Кільце» за адресою: проспект Небесної Сотні 10А/5, м.Одеса, в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху, був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Porshe Cayenne, д/з [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2021 року, справа №947/16206/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.12.2021 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена. Постанова Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2021\~року про\~закриття провадження\~за відсутністю\~в діях\~ [PERSON] \~складу адміністративного\~правопорушення \~скасована,\~прийнята нова\~та провадження\~по справі\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адімінстративної\~відповідальності,\~передбаченої ст.124\~КУпАП закрито\~на підставі\~п.7\~ст.241\~КУпАП,\~за закінченням\~строків,\~передбачених ст.38\~КУпАП.\~На дату\~скоєння ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~ [PERSON] \~не була\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~Цивільно-правова\~відповідальність потерпілої\~сторони була\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~поліс №ЕР201367201.\~Потерпіла від\~вчиненого [PERSON] \~ДТП сторона,\~звернулась до\~моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України із\~повідомленням про\~дорожньо-транспортну\~пригоду та\~із заявою\~про відшкодування\~шкоди заподіяної\~в результаті\~дорожньо-транспортної\~пригоди. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №659/21 від 17.06.2024 року вартість відновленого ремонту автомобіля «Porshe Cayenne, д/з [NUMBER] склала 8 211 грн. 85 коп.. Загальний розмір витрат моторного (транспортне) строхового бюро України з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 9 425 грн. 34 коп.. Моторне (транспортне) строхове бюро України відшкодувало потерпілій стороні збитки внаслідок ДТП, що підтверджується платіжною інструкцією №817684 від 23.02.2022 року. Позивач на адресу відповідача направляв претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. №76234/ІНС від 30.01.2024 року, проте претензія була залишена без уваги. Рух справи у суді Моторне (транспортне)\~строхове бюро\~України звернулось до Київського районного суду м.\~Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути шкоду в порядку регресу у розмірі 9\~425 грн. 34 коп.. Ухвалою Київського районного\~суду м.Одеси від 06.06.2024 цивільна справа №\~947/18109/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, передана за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 11.07.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки\~суду\~не\~відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 12.05.2021 року о 23.04 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ-2410», д/з [NUMBER] , рухаючись заднім ходом на автостоянці «Кільце» за адресою: проспект Небесної Сотні 10А/5, м.Одеса, в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху, був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Porshe Cayenne, д/з [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2021 року, справа №947/16206/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.12.2021 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена. Постанова Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2021 року про закриття провадження за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення скасована, прийнята нова та провадження по справі про притягнення [PERSON] до адімінстративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.241 КУпАП, за закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч.ч.6, 7 ст.82ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Згідно\~ст.247 КУпАП\~провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу; 8) наявність потому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадовоїособи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення пропідозру особі у кримінальному провадженні поданому факту;\~9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Виходячи із даної норми можна дійти висновку, що застосування п.7\~ст.247 КУпАП\~можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, тобто дана норма не передбачає автоматичного закриття провадження у справі лише через сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст.38 КУпАП\~не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні відповідного правопорушення. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі\~ст.38 КУпАП\~за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє особу-правопорушника від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок неправомірних дій. Застосування п.7\~ст.247 КУпАП\~можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, а разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження п.1 ч.1\~ст.247\~КУпАП - відсутність події складу адміністративного правопорушення. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям викладених у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 335/8507/16-ц, постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18, відповідно до яких закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Отже, факт закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача [PERSON] у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності відповідача. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілої сторони була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №ЕР201367201. Потерпіла від\~вчиненого [PERSON] \~ДТП сторона,\~звернулась до\~моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України із\~повідомленням про\~дорожньо-транспортну\~пригоду та\~із заявою\~про відшкодування\~шкоди заподіяної\~в результаті\~дорожньо-транспортної\~пригоди. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №659/21 від 17.06.2024 року вартість відновленого ремонту автомобіля «Porshe Cayenne, д/з [NUMBER] склала 8 211 грн. 85 коп.. Загальний розмір витрат моторного (транспортне) строхового бюро України з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 9 425 грн. 34 коп.. Моторне (транспортне) строхове бюро України відшкодувало потерпілій стороні збитки внаслідок ДТП, що підтверджується платіжною інструкцією №817684 від 23.02.2022 року. Позивач на адресу відповідача направляв претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. №76234/ІНС від 30.01.2024 року, проте претензія була залишена без уваги. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода виникла не з його вини та що розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди є іншим. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 41.1\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1.\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Таким чином,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено порядок стягнення коштів, виплачених моторним (транспортним) бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика моторного (транспортного) страхового бюро України, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди потерпілій за відповідача, який спричинив ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Висновки за результатами розгляду справи З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 9 425 грн. 34 коп.. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved