Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

У вересні 2024 року позивачка [PERSON] , через адвоката Смирного О.С. (ордер а.с.10), звернулась до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПраТ «СК «ВУСО») про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 595,50 грн. Позов обґрунтовує тим, що 05 квітня 2024 року о 18:05 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Cruze», державний номерний знак (далі - д.н.з) [NUMBER] , по вул. Кутузова в м. Дніпро, рухаючись з порушенням п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу у русі транспортним засобу «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого здійснив зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року водія [PERSON] визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Зазначається, що відповідно до висновку експерта № 3693 від 01 травня 2024 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , становить 341 679, 51 грн. Відповідно до висновку експерта № 3693 від 01 травня 2024 року ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , у пошкодженому стані становила 103 520,51 грн. Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Chevrolet Cruze», д.н.з [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом страхування № 218655879. Відповідач виплатив 180 563,50 грн страхового відшкодування. Отже сума належного позивачу страхового відшкодування повинна дорівнювати різниці від суми ринкової вартості автомобіля та вартості транспортного засобу після ДТП, а саме: 341 679,51 грн - 103 520,51 грн = 238 159,00 грн. Відтак, сума недоотриманого страхового відшкодування становить 57 595,50 грн (238 159,00 -180 563,50), яку позивачка просить суд стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО», а також суму сплаченого судового збору. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що завдані позивачці збитки не відшкодовані в добровільному порядку, повідомляє, що позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. У позові вказується попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року у справі відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 08 листопада 2024 року представником відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» (адвокат Д. Сокол, ордер, свідоцтво а.с.79,80) подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи наступне. Представник відповідача повідомляє, що між страхувальником [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218655879, оформленим страховим полісом. Договір діє з 17 січня 2024 року до 16 січня 2025 року. Предметом страхування за полісом є майнові інтереси, пов`язані з відшкодування особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Chevrolet Cruze», 2012 року випуску, д.н.з [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, складає 160 000,00 грн. Зазначається, що відповідно до звіту № 791 від 26 квітня 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , на момент пошкодження складає 303 781,50 грн. Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 500 131,50 грн, отже ремонт автомобіля є економічно недоцільним. Згідно звіту № 837 про оцінку вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані, складеного 30 травня 2024 року, ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , становить 123 218,00 грн. Відповідно розмір страхового відшкодування за полісом становить різницю між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП і обмежується страховою сумою (ліміт відповідальності) у розмірі 160 000,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» на користь [PERSON] сплатило страхове відшкодування у межах страхової суми 160 000,00 грн, що підтверджується платіжною квитанцією від 04 червня 2024 року № 33568. Отже відповідачем було в повному обсязі виконано зобов`язанні відповідно до полісу № 218655879. Зважаючи на викладено, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідачем вказується про попередній (орієнтований) розмір судових витрат. Справа розглядається за правилами ст. 279 Цивільного процесуального Кодексу (ЦПК) України у спрощеному позовному порядку без виклику сторін. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року, у справі № 205/4907/24, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн на користь держави. Судом було встановлено, що 05 квітня 2024 року о 18:05 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Cruze», д.н.з [NUMBER] , рухався по другорядній стороні по вул. Кутузова на перехресті нерівнозначних доріг з вул. Караєва, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України (а.с.46). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки останній має право на отримання страхового відшкодування, як потерпіла особа, та наявності вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія забезпечувального транспортного засобу «Chevrolet Cruze», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до Полісу № 218655879 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, визначена у розмірі 160 000,00 грн (а.с.63). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , є [PERSON] , дата реєстрації - 18 грудня 2008 року якого (а.с.16). Як вбачається із Висновку № 3693 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 01 травня 2024 року, складеного за заявою [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , становить 341 679, 51 грн, ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані - 103 350,51 грн. Також з дослідженого аркушу № 8 висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту складає 545 138,66 грн (а.с. 21-43). 04 червня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 04 червня 2024 року № 33568 (а.с.78). Вказане також не заперечено сторонами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. При здійсненні вказаного відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» керувалось Звітом № 791 від 05 квітня 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , склала 500 131,50 грн, а ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження становить 303 781,50 грн, відповідно вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - 303 781,50 грн (а.с.65-73). Також, відповідно до звіту № 837 від 30 травня 2024 року про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані, така вартість автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , становить 123 218,00 грн (а.с.74-77). На звернення позивачки ПрАТ «СК «ВУСО» листом від 23 липня 2024 року повідомило, що відповідно до складених звітів ПрАТ «СК «ВУСО» визнало повну загибель автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з [NUMBER] , та повідомило, що страхова компанія повністю виконала свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортного засобу під час ДТП, яка мала місце 05 квітня 2024 року (а.с.20). Позивачка у позові зазначає, що виплата відповідачем страхової суми була здійснена не в повному обсязі, а тому з огляду на висновок експерта, який нею було замовлено, та встановлений ним розмір завданої матеріальної шкоди, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення решти суми у розмірі 57 595,50 грн з ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. 01 січня 2025 року вступив в дію новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3720-IX (далі - Закон №3720-IX). Відповідно підп.14 п.3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону №3720-IX встановлює, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). А відтак, суд зазначає, що при вирішенні даного позову по суті застосуванню підлягають положення Закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин - Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон №1961-IV). Згідно із ст. 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону №1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 9 Закону №1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону №1961-IV, згідно з пунктом 22.1 якої встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 червня 2018 року у справі № 752/6872/16-ц, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Відповідно до п. п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed