Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

06.12.2022 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом з проханням: - стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] компенсацію за незаконне використання об`єктів авторського права у розмірі 65000000,00 грн.; - накласти на [PERSON] штраф у розмірі 10% від присудженої з [PERSON] на користь позивача суми компенсації за незаконне використання об`єктів авторського права; - зобов`язати [PERSON] опублікувати в засобах масової інформації дані про допущені порушення авторського права позивача та судове рішення щодо цих порушень (т.1 а.с.1-8). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Між позивачем як виконавцем та ТОВ «БУДІІІДРЯД» як замовником 30.12.2020 було укладено договір № 30/12-2020 на створення дизайн-проекту офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташоване за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх. 01.03.2021 позивачем було завершено виконання дизайн-проекту та передано, а замовником прийнято, виконані роботи, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт за Договором. При цьому вказує, що визначена договором оплата у розмірі 80710 грн. 56 коп. не була проведена у зв`язку з тим, що виникли певні складнощі в оформленні поточного банківського рахунку позивача, а в подальшому велись перемовини стосовно доопрацювання дизайн-проекту відповідно до побажань замовника, не пов`язаних з неналежним (неповним, неякісним) виконанням виконавцем робіт, що обумовило відстрочення проведення оплати за Договором на невизначений термін. Та в подальшому у зв`язку з військовою агресією та вторгнення російської федерації на територію України, переїзди позивача та вимушене призупинення господарської діяльності замовника, у зв`язку із чим не було проведено розрахунки по Договору, досягнуто домовленості стосовно відстрочення таких розрахунків. У зв`язку з цим зазначає, що відповідно до п. 7.2. Договору всі виключні майнові авторські права передаються Виконавцем Замовнику у повному обсязі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» в момент фактичної передачі результатів робіт (робіт), підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт та оплати виконаних робіт, а тому з огляду на не проведення оплати за виконані роботи, всі права, в тому числі і виключні авторські майнові права на відповідний дизайн-проект залишились у власності позивача як виконавця робіт. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказує, що у другій половині жовтня в особистій діловій розмові з одним із потенційних клієнтів - директором ТОВ «Русанівка Інвест» з приводу залучення її до співпраці на постійній основі з метою розроблення дизайн-проектів житлових та нежитлових приміщень об`єктів, які будує і реалізує зазначене товариство позивачу випадково стало відомо, що виконаний нею дизайн-проект офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх наразі є предметом спору судової справи де стоїть питання про виплату компенсації за порушення авторських прав. Відповідно до отриманої 27.10.2022 від ТОВ «Русанівка Інвест» копії позовної заяви та матеріалів до неї у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться справа № 760/3387/22 за позовом [PERSON] до ТОВ «Еко-Житлобуд», ТОВ «Русанівка інвест» про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових авторських прав, в межах якої [PERSON] зазначає, що вона є автором чотирьох дизайн-проектів: два дизайн-проекти квартир у житловому комплексі Rusaniv Residens, дизайн-проект офісу девелоперської компанії Citex Development, дизайн-проект відділу продажів житлового комплексу Happytalist. Позивач вказує, що дизайн-проект офісу девелоперської компанії Citex Development (розташованого в м. Київ, вул. Предславинська, 28) є тотожним дизайн-проекту офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печорський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх, який вона створила на виконання умов Договору. Саме позивач є належним автором та власником авторських прав дизайн-проекту офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх аналогічним якому є дизайн-проект офісу девелоперської компанії Citex Development нібито створений відповідачем. Позивач вказує, що [PERSON] порушує її авторське право та намагається отримати, від ТОВ «Еко-Житлобуд» та ТОВ «Русанівка інвест» 65000000,00 грн. Посилаючись на законодавство, що регулювало авторські права на момент звернення з позовом до суду, зазначає, що розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право, а також, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат. А також, враховуючи, що відповідачем заявлено наміри, які полягають в отриманні 65000000,00 грн. від інших осіб за виконаний позивачем дизайн-проект, то вона вважає за необхідне вимагати компенсацію від відповідача у такому ж розмірі. Також зазначає, що як автор твору має право вимагати у судовому порядку публікації в засобах часової інформації даних про допущені порушення авторського права і (або) суміжних прав та судові рішення щодо цих порушень. На підставі ч. 3 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в чинній на дату звернення з позовом до суду редакції) вказує, що суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача, яка передається у встановленому порядку до Державного бюджету України. 25.05.2023 представником відповідача Карачун І.О. подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с.129-134), за змістом якого відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим та просить залишити без задоволення. Заперечуючи проти позову, вказує на фіктивність укладеного між Начкебіа та ТОВ «БУДПІДРЯД» договору від 30.12.2020, посилаючись на те, що доказів реального виконання договору не надано: не проведено оплату, не надано доказів того, що проведена операція по набуттю авторських прав відображена у фінансовій звітності, а також вказує, що позивачем не доведено її авторство щодо дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development, не доведено наявність складу цивільного правопорушення, а також вини відповідача в неотриманні доходу та його розміру. Вказує, що саме відповідач [PERSON] є автором дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development, копія якого була додана до позову у справі №760/3387/22 та оригінал якого знаходиться у відповідача. Вважає дії відповідача недобросовісними та завідомо протиправними. 25.07.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи ТОВ «Будпідряд» (т.1 а.с.158-161), за змістом якого просять вимоги [PERSON] задовольнити повністю, зазначають, що 30 грудня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Будпідряд» укладено Договір на створення Дизайн-проекту під № 30/12-2020, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання розробити дизайн-проект офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити результат виконаних робіт. В межах такого Договору, було погоджено та підписано протокол погодження договірної ціни від 30 грудня 2020 року а за результатами виконання робіт по такому Договору складено Акт приймання-передачі виконаних робіт від «01» березня 2021 року. Розрахунки в межах такого Договору не було проведено з урахуванням того, до згідно із посилань [PERSON] у неї спочатку були наявні проблеми з оформленням поточного рахунку в банку, а далі виникли обставини, що зумовили необхідність доопрацювання дизайн-проекту і внесення до нього змін. У подальшому вторгнення 24.02.2022 російської федерації на територію України та початком повномасштабної війни проти України стало підставою для призупинення діяльності ТОВ «Будпідряд». Зазначають, що згідно із приписами Договору, оскільки оплата в його межах не відбулась, то всі авторські майнові права на дизайн-проект створений за результатами виконання такого Договору перебувають у власності [PERSON] . Також зазначають, що далі, [PERSON] повідомила ТОВ «Бідпідряд» про те, що зроблений нею дизайн-проект офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх є предметом судового спору у якому вирішується вимога про виплату компенсації за порушення авторських прав на користь іншого дизайнера, яка є відповідачем у цій справі. Виходячи з таких обставин, [PERSON] , будучи власником авторських прав, повідомила ТОВ «Будпідряд», що має намір вирішувати питання використання розробленого нею дизайн-проекту в межах правовідносин з іншими особами, в судовому порядку. З огляду на це, між ТОВ «Будпідряд» та [PERSON] було досягнуто домовленості стосовно проведення оплати в межах Договору на створення Дизайн-проекту під № 30/12-2020 після вирішення в межах судових справ питань, які стосуються такого дизайн-проекту. Також зазначають, що ТОВ «Будпідряд» не відомо про факт виконання дизайн-проекту офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28, 1 поверх, будь-якими іншими особами окрім [PERSON] ТОВ «Будпідряд» не вело перемовини та не замовляло проведення робіт з виконання дизайн-проекту офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, Печерський район, вулиця Предславинська, 28,1 поверх, будь-якими іншими особами окрім [PERSON] . Ухвалою судді від 12.12.2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.66-67). Протокольною ухвалою від 23.03.2023 до участі у справі в якості третьої особи було залучено ТОВ «БУДПІДРЯД» (т.1 а.с.91-92). Ухвалою суду від 10.07.2023 було частково задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Карачуна І.О. та витребувано у Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної податкової служби у м.Києві: відомості про доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), отримані за період з 30 грудня 2020 року по теперішній час від Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДПІДРЯД» (код ЄДРПОУ 41989668), а також Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ЖИТЛОБУД» (код ЄДРПОУ 38749993), Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСАНІВКА ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 41613855); інформацію про відкриті банківські рахунки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 30 грудня 2020 року по теперішній час (т.1 а.с.144,145-147). Протокольною ухвалою від 03.09.2024 клопотання представника відповідача Карачуна І.О. про призначення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності залишено без розгляду за його усним клопотанням (т.1 а.с.242-245, т.2 а.с.75-76). Ухвалою суду від 03.09.2024 витребувано з архіву Солом`янського районного суду м.Києва цивільну справу №760/3387/22 за позовом [PERSON] до ТОВ «ЕКО-ЖИТЛОБУД», ТОВ «РУСАНІВКА ІНВЕСТ» про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових авторських прав (т.2 а.с.79-80). Проте матеріали зазначеної цивільної справи до суду не надійшли, з урахуванням думки сторін суд визнав недоцільним потворне витребування доказів. Ухвалою суду від 19.02.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.12,14). У судовому засіданні представник позивача Лазько С.В. підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції показала, що, дійсно, зверталася до суду з позовом про захист авторських прав, оскільки на пропозицію працівників головного відділу реклами та маркетенгу групи компаній Citex на початку 2021 року розробила ряд дизайн-проектів, у тому числі дизайн-проект офісу девелоперської компанії Citex Development (розташованого в м. Київ, вул. Предславинська, 28),остаточний варіант якого було направлено в pdf файлах на електронну пошту відділу 19.03.2021. Роздрукований дизайн-проект вона долучила до позовної заяви, поданої у лютому 2022 року до Солом`янського районного суду м.Києва. В неї зберігаються усі файли та програми, в яких вона розробляла дизайн-проект (ArchiCAD, 3ds MAX, Adobe Photoshop). Звертає увагу, що, дійсно, не змогла довести факт укладення письмової угоди, оскільки припустилася помилки, проте саме вона є автором дизайн-проекту офісного приміщення, щодо якого подано позов. Відповідач та її представник [PERSON] звертає увагу на невідповідності та неправильності, допущені в роздрукованому позивачем дизайн-проекті, такі як: використання одночасно української та російської мови, описки та неповнота креслень, одночасне використання різних шрифтів, які на їх думку могли утворитися лише внаслідок невдалого сканування. Також вказують, що позивач так і не змогла надати робочі файли, а також, що в наданих на електронному носії файлах змінена дата, внаслідок чого дата створення та дата зміни файлів датовані груднем 2020 року, що передували даті укладення долученого до позовної заяви Договору з ТОВ «БУДПІДРЯД». Вважають надані докази сфальшованими та, що позивачем не доведено, що саме вона, а не відповідач, є автором дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані заяви та письмові та електронні докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч.6 ст.81 ЦК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено,що у лютому 2022 року [PERSON] , відповідач у справі, звернулася до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ЖИТЛОБУД», Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСАНІВКА ІНВЕСТ» про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових прав, що відповідачем не оспорюється та підтверджується копією позовної заяви, копією ухвали судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19 травня 2022 року про відкриття провадження у цивільній справі №760/3387/22 (провадження 2/760/7141/22) та отриманими судом з Єдиного державного реєстру судових рішень копіями рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 січня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року (т.1 а.с.49-40, 41-43, т.2 а.с.133-141). Як стверджує позивач та повністю визнано відповідачем [PERSON] , до своєї позовної заяви про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових авторських прав вона долучила копію дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development Предславинська, 28 : «Дизайн-проект Офіс Предславинська, 28» (DIZ cover) (т.1 а.с.44-61). Дослідженням «Дизайн-проекту Офіс Предславинська, 28» (DIZ cover) (далі - дизайн-проект відповідача) встановлено, що він датований 10.03.2021 року, виготовлений російською мовою (за виключенням логотипів - надрукованих англійською мовою) та складається з титульного аркушу, опису склад проекту та ряду планів схем, креслень , специфікації та візуалізації згаданого офісного приміщення. Також на вимогу суду відповідачем надано електронні докази: «Дизайн-проект Офіс Предславинська, 28» (Citex Development) у відповідному pdf форматі, дата зміни файлів 11.03.2021, збережені після їх огляду у судовому засіданні на CD диск ТУ ДСА України у Київській області №56860 (т.2 а.с.122). Як стверджує позивач [PERSON] , 30 грудня 2020 року вона уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДПІДРЯД» (замовник) Договір №30/12-2020 на створення дизайн-проекту, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець (Начкебіа І.К.) бере на себе зобов`язання розробити дизайн-проект офісного приміщення, на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: м.Київ, Печерський район, вул.. Предславинська, 28, 1 поверх. Копію вказаного договору позивач долучила до позовної заяви (т.1 а.с.13-17). За змістом Договору виконавець приступає до виконання робіт з моменту укладення цього Договору та отримання від Замовника вихідних даних, передбачених п.4.7.1 цього Договору (п.2.1). Строк виконання дизайн-проекту: 60 календарних днів з дня початку виконання робіт (п.2.2.). Вартість робіт по цьому Договору визначена Сторонами у додатку №2 до даного Договору «Протокол погодження договірної ціни». Розрахунок за цим Договором проводиться в гривні, безготівковим розрахунком, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця, на умовах та в строки, визначених у Додатку №2 до даного Договору «Протокол погодження договірної ціни» (п.3.1). Відповідно до п. 7.2. Договору його замовник та виконавець визначили, що всі виключні майнові авторські права передаються Виконавцем Замовнику у повному обсязі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» в момент фактичної передачі результатів робіт (робіт), підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт та оплати виконаних робіт. Відповідно до підписаного [PERSON] та Директором ТОВ «БУДПІДРЯД» Сімончук А.П. Протоколу погодження договірної ціни, датованого 30 грудня 2020 року, розмір договірної ціни на надання послуг з розробки дизайн-проекту офісного приміщення на частину приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований за адресою: м.Київ, Печерський район, вул. Предславинська, 28, 1 поверх, становить 80710 гривень 56 копійок (т.1 а.с.19). Оплата виконаних робі здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту прийняття Замовником виконаних робіт і підписання Сторонами Акту прийняття-передачі виконаних робіт. Як стверджує позивач, що визнається третьою особою, роботи за цим договором були виконані та передані замовнику 01 березня 2021 року на підставі Акту приймання-передачі виконаних робіт (а.с.20), проте до цього часу не оплачені. Суд звертає увагу, що в жодному з підписаних позивачем та третьою особою документів не було зазначено поточний банківський рахунок виконавця Начкебіа І.К., на який мала перераховуватися оплата. Крім того, відповідно до відповіді Головного державного управління ДПС у м.Києві від 31.07.2023 №23111/5/26-15-12-06-09 (т.1 а.с.169-170) на виконання ухвали суду від 10.07.2023, зокрема повідомлено, що згідно з інформаційними ресурсами Головного управління ДПС у м.Києві, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на дату надання відповіді не перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м.Києві як фізична особа-підприємець, інформація про наявність відкритих рахунків у фінансових установах відсутня. Гарантувати повноту та достовірність відомостей про рахунки платників головне управління ДПС у м.Києві не може. Першоджерелом визначених даних та відповідних документів є сам платник і такі фінансові установи. Разом із з цим належних і допустимих доказів того, що у позивача [PERSON] був відсутній станом на 01.03.2021 рахунок у банківській установі, або виникли складнощі в оформленні поточного банківського рахунку, суду надано не було та жодним належним і допустимим доказом не підтверджується. Це очевидне порушення третьою особою умов уклеєного Договору в частині проведення оплати створює для позивача можливість звернутися до суду з позовом про захист авторських прав. Як стверджує позивач [PERSON] , долучений до позовної заяви «Дизайн-проект офісного приміщення Citex за адресою: м.Київ, вул.Предславинська, 28. Робочі креслення» (Citex Development), виготовлений нею особисто на виконання укладеного з ТОВ «БУДПІДРЯД» Договору №30/12-2020 на створення дизайн-проекту від 30.12.2020 (т.1 а.с.21-38). Разом із цим, згідно з додатково наданими представником позивача [PERSON] доказами ТОВ «БУДПІДРЯД» отримало в користування на праві оренди нежитлове приміщення, яке складається з приміщення площею 428,9 кв.м. на 9-ому поверсі та 202,0 кв.м. на 1-ому поверсі нежилого будинку-інженерного корпусу (літ.А) за адресою : м.Київ, вул. Предславинська, 28, - на підставі Договір найму (оренди) №26-2021А, укладеного 24 лютого 2021 року з ПАТ «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ АВТОМАТИЗАЦІЇ ПРОМИСЛОВОСТІ» (т.1 а.с.180-192) за Актом приймання-передачі приміщення в оренду від 01 березня 2021 року (т.1 а.с.193). Отже, на зазначену дату укладення Договору №30/12-2020 на створення дизайн-проекту від 30 грудня 2020 року у ТОВ «БУДПІДРЯД» жодних речових прав щодо нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі по вул..Предславинська, 28 в м.Києві не було. Доказів протилежного суду не надано. Водночас, відповідно до п.4.7.1 Договору від 30 грудня 2020 року Замовник (ТОВ «БУДПІДРЯД») зобов`язується передати Виконавцю ( [PERSON] ) до початку робіт по Акту прийому-передачі вихідних даних необхідну вихідну документацію, а саме: - план офісного приміщення. Проте, таких доказів, що позивачу був переданий план офісного приміщення (обов`язковий для виконання обумовлених договором робіт) суду надано не було. За встановлених обставин викликає сумнів, що до укладення Договору найму (оренди) №26-2021А від 24 лютого 2021 року та фактичної передачі орендованого приміщення за Актом від 01 березня 2021 третя особа у справі ТОВ «БУДПІДРЯД» мало у своєму розпорядження та могло передати виконавцю [PERSON] план офісного приміщення для того, щоб [PERSON] могла приступити до виконання робіт по створенню дизайн-проекту, тим більше, зробити це на початку грудня 2020 року, як це стверджує представник позивача [PERSON] . Крім того, дослідженням «Дизайн-проект офісного приміщення Citex за адресою: м.Київ, вул.Предславинська, 28. Робочі креслення» (далі - дизайн-проект позивача) встановлено, що він також, як і дизайн-проект відповідача датований 10.03.2021 року, проте виготовлений частково українською, частково російською, а також частково англійською мовою (в частині логотипів) та складається з титульного аркушу, планів, розгорток та специфікацій. Суд звертає увагу, що обидва дизайн-проекти, як визнано сторонами, мають практично ідентичні креслення, за виключенням деяких «дефектів» та очевидного недоліку у дизайн-проекті позивача таких як: відмінність шрифтів, накладення букв та тексту у примітках (а.с.26,27,28, 29,30); відсутність деталізації на схемі влаштування коробу з ДСП Л-М із вбудованим телевізором (т.1 а.с.25), - у порівнянні з відповідними сторінками у дизайн-проекті відповідача (т.1 а.с.49-54). Окремо на вимогу суду позивачем було надано флеш-накопичувач з електронними доказами, які містять jpg та png файли з візуалізацією офісного приміщення Citex, а також файл під назвою: «_citex_offece_collect_asset.max». Дата зміни у властивостях файлів: 08.12.2020, 10.12.2020 та 12.12.2020 (т.2 а.с.121). Огляд електронних доказів був проведений за участю головного спеціаліста Бориспільського міськрайонного суду Київської області Прожейко О.В., який звернув увагу, що інформація про дату «створення» (збереження на носії інформації флеш-накопичувач чи CD диск) та дату «зміни даних» (безпосереднього створення чи останнього редагування) відображаються у властивостях файлу. Він також звернув увагу, що ці дані можуть бути змінені на будь-які інші шляхом коригування дати та часу на комп`ютері, на якому здійснюється редагування та збереження відповідного файлу. Відповідно до пояснень, наданих представником позивача Лазько С.В., позивач почала роботу над дизайн-проектом з початку грудня 2020 року відповідно до досягнутою домовленості із замовником, тому надані файли на флеш-накопичувачі датовані 10-12 грудня 2020 року. Проте такі твердження суперечать вищенаведеним встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам. Таким чином встановлено, що зазначена у наданому позивачем «Дизайн-проект офісного приміщення Citex за адресою: м.Київ, вул..Предславинська, 28. Робочі креслення» дата виготовлення - 10.03.2021 не відповідає ані даті складання Акту приймання-передачі виконаних робіт від 01.03.2021 (т.1 а.с.20), ані даті, коли вносилися зміни до електронних файлів, що містять складові цього дизайн-проекту, проте повністю збігається з датою, що зазначена у «Дизайн-проект Офіс Предславинська, 28», який надавався відповідачем: у роздрукованому вигляді як додаток до позовної заяви до Солом`янського районного суду м.Києва (т.1 а.с.44-61). Логічних пояснень, а також доказів, які ці обставини підтверджують, яким чином креслення, спеціалізація та візуалізація, що містяться в дизайн-проекті позивача опинилися в розпорядження відповідача, позивачем та її представником суду надано не було. Разом із з цим, за змістом позовної заяви позивач визнає, ту обставину, що отримала копію дизайн-проекту відповідача 27.10.2022 від директора ТОВ «РУСАНІВКА ІНВЕСТ», яке було стороною у вищезазначеній цивільній справі №760/3387/22, та який був наданий [PERSON] Солом`янському районному суду м.Києва у вказаній справі. Суд звертає увагу, що позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області 06.12.2022 року, тоді як рішення у цивільній справі №760/3387/22 Солом`янським районним судом м.Києва було ухвалено 10 січня 2023 року, та жодної інформації про те, що [PERSON] подавала заяву про залучення її в якості третьої особи без самостійних вимог у вказаній справі, а також що ТОВ «РУСАНІВКА ІНВЕСТ» заперечувало проти позову [PERSON] у тому числі з підстав, що автором наданого останньою Дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development є [PERSON] , це рішення не містить. Так, відповідно до вищезазначеного рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 січня 2023 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року (т.2 а.с.133-141) підставою відмови у задоволенні позову [PERSON] , не була та обставина, що [PERSON] не є автором наданого дизайн-проекту офісного приміщення. Так у рішенні від 10 січня 2023 року судом встановлено, що «позивачем було створено дизайн-проекти інтер`єру квартир площею 82,74 кв.м та 83,85 кв.м у ЖК Rusaniv Residence, дизайн проект офісу на Предславинській, 28, та дизайн проект відділу продажів [ADDRESS] », та, що, «звертаючись до суду, позивач будь-яких доказів на підтвердження факту використання саме її дизайн-проектів відповідачами не надала. Скріншоти переписки, долучені позивачем до позову, з невідомою особою, яка підписана як « [PERSON] », такими доказами, з точки зору закону, не являються. Крім того, хто така дана особа і яке відношення має, і чи має взагалі до діяльності відповідачів, суду невідомо». Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року, якою переглядалося зазначене рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 січня 2023 року, зазначено, що, «ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись до суду, позивач будь-яких доказів на підтвердження факту використання саме її дизайн-проектів відповідачами не надала; також позивачем не надано доказів, визначених законом, укладення договору з відповідачами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи; скріншоти переписки, долучені позивачем до позову, з невідомою особою, яка підписана як « [PERSON] », такими доказами, з точки зору закону, не являються; будь-яких доказів, які б підтверджували уповноваження відповідачам вказаної особи на укладення договору з позивачем та його підпис у порядку, визначеному Законом України\~«Про електронну\~комерцію» позивачем не надано. Подані позивачем при зверненні до суду скріншоти переписки, як копія електронного доказу в порядку, визначеному ст.95 ЦПК України, не засвідчені». Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на іншій об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та(або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім, випадків, передбачених законом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в редакції Закону №3792-ХІІ від 23.12.1993, з наступними змінами і доповненнями, далі Закон №3792-ХІІ від 23.12.1993) чинному на момент виникнення спірних правовідносин) автор-фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Згідно зі ст.423 ЦК України особистими немайновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об`єкта права інтелектуальної власності; 2) право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об`єкта права інтелектуальної власності; 3) інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Особисті немайнові права інтелектуальної власності належать творцеві об`єкта права інтелектуальної власності. У випадках, передбачених законом, особисті немайнові права інтелектуальної власності можуть належати іншим особам. Особисті немайнові права інтелектуальної власності не залежать від майнових прав інтелектуальної власності. Особисті немайнові права інтелектуальної власності не можуть відчужуватися (передаватися), за винятками, встановленими законом. Відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦК України о б`єктами авторського права є твори, а саме: 1)\~літературні та\~художні твори,\~зокрема: романи,\~поеми,\~статті та\~інші письмові\~твори; лекції,\~промови,\~проповіді та\~інші усні\~твори; драматичні,\~музично-драматичні\~твори,\~пантоміми,\~хореографічні,\~інші сценічні\~твори; музичні\~твори (з\~текстом або\~без тексту); аудіовізуальні\~твори; твори\~живопису,\~архітектури,\~скульптури та\~графіки; фотографічні\~твори; твори\~ужиткового мистецтва; ілюстрації,\~карти,\~плани,\~ескізи і\~пластичні твори,\~що стосуються\~географії,\~топографії,\~архітектури або\~науки; переклади,\~адаптації,\~аранжування та\~інші переробки\~літературних або\~художніх творів; збірники\~творів,\~якщо вони\~за добором\~або упорядкуванням\~їх складових\~частин є\~результатом інтелектуальної\~діяльності; 2)\~комп`ютерні\~програми; 3)\~компіляції даних\~(бази\~даних),\~якщо вони\~за добором\~або упорядкуванням\~їх складових\~частин є\~результатом інтелектуальної\~діяльності; 4) інші твори. У силу вимог ч.1 ст.437 ЦК України та ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право виникає з моменту створення твору. Первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення,а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб`єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.440 ЦК України в чинній на березень 2021 року редакції, майновими правами\~інтелектуальної власності\~на твір\~є: 1)\~право на\~використання твору; 2)\~виключне право\~дозволяти використання\~твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. В силу\~вимог ч.1,\~ч.2\~ст.441\~ЦК України\~ в\~чинній на\~березень 2021\~року редакції,\~використанням твору\~є його: 1)\~опублікування (випуск\~у світ); 2)\~відтворення будь-яким\~способом та\~у будь-якій\~формі; 3)\~переклад; 4)\~переробка,\~адаптація,\~аранжування та\~інші подібні\~зміни; 5)\~включення складовою\~частиною до\~збірників,\~баз даних,\~антологій,\~енциклопедій тощо; 6)\~публічне виконання; 7)\~продаж,\~передання в\~найм (оренду)\~тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 15 Закону №3792-ХІІ від 23.12.1993 було визначено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. При цьому\~способи цивільно-правового\~захисту порушеного\~авторського права\~і \~суміжних був\~визначений ст.52\~Закону №3792-ХІІ\~від 23.12.1993\~та на\~даний час\~врегульований ч.2\~ст.55\~Закону України\~«Про авторське\~право і\~суміжні права»\~в редакції\~Закону від\~01.12.2022\~(з\~наступними змінами\~і доповненнями),\~зокрема зазначено,\~що суд\~має право\~постановити рішення\~про:\~1)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди,\~завданої порушенням\~авторського права\~та/або\~суміжних прав,\~з визначенням\~розміру відшкодування; 2)\~відшкодування збитків,\~завданих порушенням\~авторського права\~та/або\~суміжних прав; 3)\~стягнення з\~порушника авторського\~права та/або\~суміжних прав\~доходу,\~отриманого внаслідок\~порушення; 4) стягнення компенсації (разового грошового стягнення), що визначається судом замість відшкодування збитків або стягнення доходу на розсуд суб`єкта авторського права та/або суб`єкта суміжних прав у розмірі від 2 до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або як фіксована подвоєна, а в разі умисного порушення - потроєна сума винагороди, яка була б сплачена за надання дозволу на використання об`єкта авторського права або об`єкта суміжних прав, з приводу якого виник спір; на вимогу осіб, передбачених у\~пунктах 2-5\~частини першої цієї статті, - як фіксована подвоєна, а в разі умисного порушення - потроєна сума винагороди, яка була б сплачена за надання дозволу на використання відповідного об`єкта, з приводу якого виник спір. Розмір компенсації має бути ефективним, співрозмірним і стримуючим, спрямовуватися на відновлення порушених прав та застосовуватися таким чином, щоб уникнути створення перешкод законній діяльності користувача і водночас забезпечити захист від зловживань користувача. При визначенні розміру компенсації судом враховується тривалість та систематичність порушення, обсяг порушення (зокрема з урахуванням території його поширення), сфера господарювання та наміри порушника, вина та її форми, а також інші об`єктивні обставини; 5) припинення і заборону опублікування творів, виконань, фонограм, відеограм, вилучення (конфіскацію) піратських примірників творів, фонограм, відеограм чи записів програм організацій мовлення та обладнання і матеріалів, призначених для їх виготовлення і відтворення, публікацію у пресі інформації про допущене порушення тощо, якщо в ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права та/або суміжних прав або факт наявності дій, що створюють загрозу порушення таких прав. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.12 постанови № 5 від 4 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб`єкту авторського права і(або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. В цьому зв`язку суд зазначає, що відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Відповідач у свою чергу повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. В силу вимог ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона є автором дизайн-проекту офісу девелоперської компанії Citex Development Предславинська, 28 : «Дизайн-проект Офіс Предславинська, 28» (DIZ cover), який було надано відповідачкою [PERSON] у цивільній справі № 760/3387/22 за позовом [PERSON] до ТОВ «Еко-Житлобуд», ТОВ «Русанівка інвест» про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення майнових авторських прав, яка перебувала на розгляді у Солом`янському районному суді м.Києва. Досліджені у судовому засіданні докази: Договір №30/12-2020 на створення дизайн-проекту від 30.12.2020 з додатками, Акт приймання-передачі виконаних робіт від 01.03.2021 та файли з візуалізацією офісного приміщення Citex, - не є такими достатніми і допустимим доказами в силу тих невідповідностей та протиріч, на які було звернуто увагу суду. Судом було роз`яснено представникам сторін, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері інтелектуальної власності та комп`ютерної техніки, а також роз`яснено наслідки не вчинення процесуальних дій. Представник відповідача просив раніше подане клопотання (т.1 а.с.242-243) залишити без розгляду, посилаючись на вартість експертизи та обов`язок доказування, покладений на позивача. Позивачем та її представником клопотання про призначення судової експертизи з метою дослідження електронних доказів (файлів, що містять дизайн-проект та його складові) на предмет точного часу їх створення, а також, чи позивач є автором дизайн-проекту офісного приміщення у розмірі 102 кв.м., що розташований в м.Києву по вул..Предславинська, 28, 1 поверх, девелоперської компанії Citex Development, - заявлено не було. Ця обставина дає суду підстави зробити висновок, що позивачем не доведено, що її авторські права порушені внаслідок протиправної поведінки відповідачки. Цього висновку суд дійшов, встановивши, що позивач надала дизайн-проект дата та обставини створення якого позивачем не доведені. Як і не доведено того факту, що відповідач мала доступ до цих даних позивача, а не навпаки позивач скористалася отриманими у своє розпорядження даними відповідача. Оскільки позивач не довела обставини, якими обґрунтовані заявлені позовні вимоги, суд висновує, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. В силу вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідачем [PERSON] доказів понесених витрат суду надано не було. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed