Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс»), звернулося\~ до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі ТОВ «Слон кредит») та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 653724, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 31250,00 грн., строком до 08.07.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. 03.08.2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 653724 про надання споживчого кредиту від 08.07.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». У зв`язку із порушенням зобов`язань заборгованість за договором та згідно договору відступлення права вимоги станом на 03.08.2023 року становить 69060,09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. А також стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Ухвалою від 13.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розглянуто клопотання позивача. Ухвалами від 08.04.2024 року, 03.07.2024 року, 23.10.2024 року задоволені клопотання представника відповідача про витребування документів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що позивачем не доведено перехід права вимоги від первісного кредитора, а також розмір процентів є надто завищеним, а тому вони можуть бути зменшені судом. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 653724, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 31250,00 грн., строком до 08.07.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (а.с. 4-9). Відповідн до платіжного доручення № 6064 від 08.07.2021 року ТОВ «Слон кредит» перерахувало отримувачу грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. за кредитним договором № 653724 від 08.07.2021 року (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ \~До позовної\~заяви долучено\~розрахунок заборгованості\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~ 653724\~ від\~08.07.2021\~року на загальну сумму 69060,09 грн. (а.с. 10). 03.08.2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 653724 про надання споживчого кредиту від 08.07.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (а.с. 28-33). На виконання ухвали суду надано для огляду в судовому засіданні оригінал договору № 653724 про надання споживчого кредиту від 08.07.2021 року, який містить підпис [PERSON] , таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, заяву-анкету, копію паспорту громадянина України в формі картки, засвідчену [PERSON] , копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача засвідчену [PERSON] , копію картки платника податків відповідача засвідчену ним (а.с. 66-78). Копії засвідчені суддею відповідно до положень ст. 96 ЦПК України та згідно клопотання сторони повертаються судом, оскільки на думку суду це можливо без шкоди для розгляду справи. Також через\~«Електронний суд»\~надано наступні докази. Платіжне доручення № 6064 від 08.07.2021 року на підтвердження перерахування коштів згідно кредитного договору № 653724 від 08.07.2021 року [PERSON] (а.с. 84). До матеріалів долучена публічна пропозиція ТОВ «Слон кредит» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 03.02.2020 року (а.с. 107, 108). Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року. Сканкопії сторінок з реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 130, 132). Також представник позивача неодноразово повідомляв про неможливість надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору факторингу, оскільки він направлявся під час розгляду справи стороною до інших судів на виконання відповідних ухвал. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Згідно з ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобовязань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Представник відповідача\~посилався на\~те,\~що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги щодо відповідача за кредитним договором від 08.07.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] № 653724 від первісного кредитора ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» У справі встановлено, що 03.08.2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року. Наявна у справі копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Суд не приймає до уваги також посилання представника відповідача на неналежне оформлення додатків до договору факторингу оскільки у цій справі договір факторингу не оспорюється, дійсність цього договору не є предметом розгляду. Підстави з яких сторона ставить під сумнів вказаний договір не конкретизовані, а тому відповідні доводи представника суд не може прийняти до уваги. Отже, ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором у відповідних сумах, які також підтверджуються іншими наявними в матеріалах справи документами. Відповідач умови договору не виконує. Позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі 6250,00 грн. заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5 кердитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних), 38182,12 грн. - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 85 % річних за період з 08.07.2021 року по 03.08.2023 року (включно), при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорціональною до суми зобовязання, оскільки перевищує її майже у два рази та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України З огляду на наведене, суд, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків в даній справі, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості по кредиту, а саме: до 24728,11 грн. Отже, зважаючи на обєктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, які підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 24728,11 грн. та заборгованістьза відсотками 24728,11 грн., а всього 49456,22 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до завдоволеної частини позовних вимог в сумі 2\~168,45 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування витрат позивача на правову допомогу, представником надано договір №03/07/2023 від 03.07.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 20 від 03.07.2023 року, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 20 до договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року, платіжну інструкцію № 342 від 06.12.2023 року (а.с. 34-40) Суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~на правничу\~допомогу у\~сумі 3\~580,67\~грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial