Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Граве Україна» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 25.06.2021 між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування № 101058098 «Граве Каско» відносно автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] . У період дії вказаного договору, 25.02.2022 у Львівській області, с. Красів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, під керуванням [PERSON] та відповідача [PERSON] .. Вказана подія оформлена учасниками ДТП за допомогою «Європротокол». В результаті вказаної ДТП, автомобіль «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження з матеріальними збитками, які становлять 261887,17 грн. Відповідно до рахунку № Сф-0000048 від 10.05.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] становить - 237000,00 грн. Вказана ДТП визнана страховим випадком, позивачем складено страховий акт, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 199704,50 грн. (вартість відновлювального ремонту 237000,00 грн. - 37295,50 грн. сума отримана страхувальником від винуватця). На момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - поліс № ЕР № 203854021, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., франшиза 2500,00грн. Під час досудового врегулювання спору, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», яке прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 47500,00 грн. (50000,00-2500,00). На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 152204,50 грн., судовий збір - 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 10000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами подав відзив, відповідно до якого посилається на відсутність доказів встановлення вини відповідача у ДТП 25.02.2022. «Єропротокол», на який посилається позивач не був складений на місці ДТП, а складений через місяць після ДТП, шляхом обміну документами через транспортну компанію «Нова Пошта». Саме тому щодо однієї події наявні два «Європротоколи», які відмінні між собою за змістом, відтак учасники ДТП не дійшли згоди, хто є винуватцем вказаної ДТП. Крім того, заперечує виплату коштів іншому учаснику, оскільки після ДТП чоловіки, які перебували в автомобілі «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] відібрали паспорт відповідача та погрожували не віддати його та автомобіль у разі ненадання грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримав, просив задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши вступне слово представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 19.06.2021 між позивачем ПрАТ «СК «Граве Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування «Граве Каско» відносно транспортного засобу «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до п. 1.15 договору добровільного страхування «Граве Каско» термін дії договору визначено з 25.06.2021 по 24.06.2022. 25.02.2022, у період дії договору добровільного страхування «Граве Каско», у Львівській області, с. Красів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Citroen д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За результатами ДТП, складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол»). 04.05.2022 [PERSON] звернулася із повідомленням про випадок з транспортним засобом. 09.05.2022 СПД « [PERSON] » склав звіт № 9157, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] становить 261887,17 грн. 04.07.2022 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 04.07.2022 позивачем складено страховий акт № 11.98008229.1/KOS, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 199704,50 грн. 05.07.2022 позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 199704,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0705113872. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування», поліс ЕР № 203854021, відповідно до якого ліміт за шкоду майну становить 130000,00 грн., франшиза 2500,00 грн. 08.02.2023 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило позивачу 47500,00 грн. - страхове відшкодування на підставі страхового акту № 11.98008229.1/KOS від 04.07.2022, враховуючи розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України». Позивач, звертаючись із позовом до суду про стягнення з відповідача витрати по сплаті страхового відшкодування, посилається на те, що учасники ДТП склали «Європротокол» без участі уповноважених працівників Національної поліції, а відтак вина відповідача є доведеною, проте, суд із вказаними доводами не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пункту 17.5 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов`язкового страхування автоцивільної відповідальності страховик зобов`язаний безоплатно видати страхувальнику бланк повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка (європротокол). Пунктом 33.2 статті 33 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Під час розгляду справи, в судовому засіданні встановлено, що 25.02.2022 учасники ДТП [PERSON] та відповідач [PERSON] не склали на місці події повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол»), а залишили місце пригоди і тільки у квітні 2022 року склали «Європротокол», кожний на своєму бланку, якими в подальшому обмінялись за допомогою «Нової Пошти» (а.с.81-83). У зв`язку із чим, письмові матеріали справи містять два відмінних за змістом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») (а.с.13 зворотній бік та а.с. 80). Вказані обставини визнані учасниками справи, відтак відповідно до положення частини 1 статті 82 ЦПК України - не підлягають доказуванню. Крім того, відповідно до змісту пункту 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 № 698, яке діяло на момент виникнення спірних відносин -ДТП, затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції з 01.02.2016 - який складав 50000,00 грн. потерпілому. Таким чином, враховуючи те, що учасники ДТП, склали майже через два місяці два різних за змістом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол»), фактично не дійшли згоди щодо обставин її скоєння, а також враховуючи розмір матеріального збитку, який значно перевищує розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції, суд приходить до висновку про неможливість в даному випадку складання «Європротоколу» (спільне повідомлення про ДТП без інформування поліції). Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 по справі № 204/3413/16-ц, вказав, що у разі відсутності підстав для складання повідомлення про ДТП («Європротокол»), матеріали ДТП мали бути оформлені уповноваженими на те працівниками відповідних підрозділів Національної поліції. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Всупереч частини 1 статті 81 ЦПК України письмові матеріали справи не містять доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно відповідача [PERSON] , відповідно відсутня постанова суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за результатами події, яка мала місце 25.02.2022. Доводи сторони позивача про те, що відповідач виплатив [PERSON] частину грошових коштів за результатами ДТП, що також є підтвердженням визнання вини відповідача, суд до уваги не приймає, оскільки суперечить письмовими матеріалам справи. Так, у п. 15 повідомлення про ДТП, що міститься на зворотному боці а.с.13 вказано, що сторона Б [PERSON] передав 1000 Євро у якості компенсації стороні А- [PERSON] , в той час як у повідомленні про ДТП (а.с. 80), зазначено, що 1000 Євро передано стороні А, як застава. Таким чином, враховуючи вищевикладене та ненадання належних доказів в обґрунтування позову, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «СК Граве Україна». Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed