Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 14 липня 2006 року у Владівській сільській раді Малинського району Житомирської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через протилежно різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Понад рік тому сторони припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, тому позивач не бачить жодної можливості для збереження сім`ї та просить суд розірвати їх шлюб з відповідачкою. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 14.01.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 13 годину 45 хвилин 30.01.2025, яке було відкладено через неявку відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов задовольнити. Позиція відповідача Відповідач у судовому засіданні зазначила, що шлюб з відповідачем розривати не бажає, але позивач вже прийняв рішення про припинення подружнього життя і жодним чином цього не можна змінити. Підстав для примирення між ними немає, тому вона погоджується на розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини 14.07.2006 сторони зареєстрували шлюб, про що Владівською сільською радою Малинського району Житомирської області складено актовий запис №1, дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] , свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] (а.с.5). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.\~\~\~\~\~\~ Частиною 2 ст.\~112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги фактично визнала. Дослідивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про шлюб позивача та відповідача, приймаючи до уваги наполегливе бажання позивача на розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного клопотання зі сторони відповідача щодо присвоєння їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Згідно з ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved