Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Комарницька М.В., 24.01.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у с. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 63,6 кв. м., з котрої житлова площа - 43,6 кв. м. та нежитлова площа - 20,0 кв. м., з прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Б), гаражу (позначений у технічній документації літерою В), погребу (позначений у технічній документації літерою Г), та господарських споруд - воріт № 2, огорожі № 3, № 4, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 3 370 грн. 88 коп., позивачка [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області у віці 57 років помер чоловік позивачки [PERSON] , а батько усіх відповідачів - [PERSON] .. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті спадкодавець [PERSON] за життя не складав. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне йому право на спірне домоволодіння. На даний час позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вона прийняла спадщину та не відмовилася від неї, так як на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала з ним у спірному домоволодінні, де також має задеклароване місце реєстрації, а інші спадкоємиці першої черги за законом таких прав та обов`язків спадкодавця [PERSON] , - їх з позивачкою [PERSON] діти - відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] таку спадщину у встановленому порядку не прийняли, наміру вживати заходів щодо її прийняття не мають. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивачка [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього в силу того, що спадкодавець [PERSON] за життя відповідне своє право власності на спірне домоволодіння не зареєстрував/ не оформив. З огляду на вказане, отримавши 14.01.2025 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивачка [PERSON] змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідачка 1 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачкою [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідач 2 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Однак зазначений відповідач у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачкою [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначений відповідач вказав також про обізнаність із наслідками визнання позову. Відповідачка 3 [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак зазначена відповідачка у своїй поданій на адресу суду письмовій заяві про проведення підготовчого засідання за її відсутності, одночасно зазначила про те, що викладені позивачкою [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а позов визнає. Зазначена відповідачка вказала також про обізнаність із наслідками визнання позову. Заяви та клопотання сторін у справі. Відповідачка 3 [PERSON] 24.02.2025 року засобами електронного зв`язку подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-342, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідач 2 [PERSON] 25.02.2025 року засобами електронного зв`язку подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-345, в якій одночасно просив проводити підготовче засідання у цій справі за його відсутності, обізнаний із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Відповідачка 1 [PERSON] 24.02.2025 року засобами електронного зв`язку подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про визнання позову, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-344, в якій одночасно просила проводити підготовче засідання у цій справі за її відсутності, обізнана із наслідками визнання нею позову та можливості ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог у підготовчому засіданні. Позивачка [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Комарницька М.В., 25.02.2025 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1336, в якій просила проводити розгляд цієї справи за їх відсутності та, одночасно, висловила позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові. Інших заяв чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки усіма відповідачами у вищевказаній позовній заяві зазначені фізичні особи, кожен з яких не мають статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 28.01.2025 року було вжито заходів для отримання з Єдиного державного демографічного реєстру інформації про зареєстроване місце проживання/перебування таких фізичних осіб - відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 28.01.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 25.02.2025 року, 11:00 год.. Одночасно, з метою належної перевірки обставин, викладених у вищевказаній позовній заяві, витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 238/2024, заведеної 28.10.2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.02.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 238/2024, заведеної 28.10.2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 878, з якоїне вбачалася та обставина, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи інтереси будь-яких інших осіб, окрім тих, які залучені до участі у цій справі. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного у ній підготовчого засідання. Судом також було задоволено заяви сторін/представників сторін про проведення підготовчого засідання за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у підготовче засідання усіх учасників справи, суд не вбачав перешкод для здійснення розгляду цієї справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін та інших учасників справи, й ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких її прав відповідачів [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у наданих ними на адресу суду письмових заявах про визнання позову визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими позивачка [PERSON] є дружиною, а усі відповідачі є дітьми [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту щодо розпорядження належними йому правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою старостою сіл Лавочне, Опорець, Хітар, Кальне, Тернавка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 14.10.2024 року за вих. № 53 (копія міститься у справі, а. с. 53). Судом встановлено й те, що позивачка [PERSON] , відповідачка 1 [PERSON] та відповідачка 3 [PERSON] до дня смерті спадкодавця [PERSON] були зареєстрованими у житловому будинку по [ADDRESS] , однак фактично постійно проживала разом із ним лише позивачка [PERSON] .. Отож, позивачка [PERSON] , яка бажає оформити спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини після його смерті проживала разом з ним в одному житловому будинку по [ADDRESS] , де мала також задеклароване місце реєстрації, крім того вона у встановленому законом порядку та строки не відмовилася від спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , навпаки, 28.10.2024 року вона єдина подала заяву до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (копія міститься у справі, а. с. 51). Своєю чергою, відповідачка 1 [PERSON] та відповідачка 3 [PERSON] , які є доньками спадкодавця [PERSON] , у визначені законом строки та порядку з відповідними заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не зверталися. Відтак, саме позивачка [PERSON] за законом першої черги вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 63,6 кв. м., з котрої житлова площа - 43,6 кв. м. та нежитлова площа - 20,0 кв. м., з прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Б), гаражу (позначений у технічній документації літерою В), погребу (позначений у технічній документації літерою Г), та господарських споруд - воріт № 2, огорожі № 3, № 4, воно збудоване у 1959 році з добудовами у 1990 році, не є самочинним об`єктом будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 18.11.2024 року суб`єктом господарювання - КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 24-29), а також Витягом з погосподарської книги № 1 с. Опорець за 2010-2015 роки, сформованим адміністраторкою ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 15.01.2025 року за вих. № 25/01.04.4/24 (копія міститься у справі, а. с. 13). Таке домоволодіння спадкодавець [PERSON] свого часу успадкував після смерті своїх батьків, проте за життя не встиг зареєструвати своє право на таке домоволодіння у визначеному законом порядку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті чоловіка [PERSON] , 28.10.2024 року із відповідною заявою зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 14.01.2025 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за спадкодавцем [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи № 238/2024, заведеної 28.10.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 50-68). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана, у тому числі й на земельні ділянки, у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи у підготовчому засіданні. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів сторін та інших учасників цієї справи, виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, статусу «колгоспного двору», а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння, котре успадкував після смерті батьків, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки [PERSON] як єдиної спадкоємиці першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та не відмовилася від такої спадщини, у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 63,6 кв. м., з котрої житлова площа - 43,6 кв. м. та нежитлова площа - 20,0 кв. м., з прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Б), гаражу (позначений у технічній документації літерою В), погребу (позначений у технічній документації літерою Г), та господарських споруд - воріт № 2, огорожі № 3, № 4, розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с. Опорець Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 3 370 грн. 88 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2025 року за № 0.0.4135486770.1, з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на позивачку [PERSON] як єдину спадкоємицю першої черги за законом усього спірного майна, яка не відмовилася у встановленому порядку від спадщини. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved