Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно утриманих коштів в розмірі 10 000 доларів США, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 30.03.2024 уповноважив [PERSON] представляти його інтереси перед будь-якими фізичними, юридичними особами, їх представниками i структурними підрозділами з ycix без винятку питань, пов`язаних iз придбанням на [PERSON] , та доставкою на його адресу транспортного засобу будь-якої марки. Довіреність була видана строком на два місяці, до 30.05.2024, з правом передовіри повноважень. 30.03.2024 на виконання вказаної довіреності та умов усного договору, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв кошти в сумі 10 000,00 доларів США, як попередню оплату за автомобіль. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується розпискою. 30.05.2024 термін довіреності сплив, таким чином відпала підстава за якою грошові кошти можуть знаходитися у відповідача. Отже, станом на 30.05.2024, так і на день звернення до суду, відповідачем не виконано зобов`язання із придбання транспортного засобу, документального оформлення та доставки його позивачу, отримані кошти не повернув. Відповідачу направлялась вимога про повернення утриманих коштів, яка не виконана. Позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення утриманих грошових коштів. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.10.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалами від 31.01.2025 та 26.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження. У судове засідання позивач та його представник не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити. У судове засідання відповідач та його представник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 30.03.2024 державним нотаріусом Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області посвідчена довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за № 362. Відповідно до указаної довіреності [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси перед будь-якими фізичними, юридичними особами, їхніми представниками i структурними підрозділами з ycix без винятку питань, пов`язаних із придбанням на ім`я [PERSON] на території України чи за її межами в будь-якій країні Європи, в тому числі країні-учасниці Шенгенської угоди та/або Європейського союзу, та доставкою на його адресу транспортного засобу будь-якої марки, моделі (вантажний, легковий, пасажирський чи інший) або причепу (напівпричепу, фургону чи іншого) будь-якого кольору i року випуску, за ціну і на умовах, визначених на розсуд представника, з правом перетину державного, адміністративного або митного кордону України, проведення необхідних дій щодо розмитнення транспортного засобу, придбаного на ім`я [PERSON] , з правом оформлення всіх необхідних документів, у тому числі: отримати посвідчення в органах митниці (митну декларацію тощо), оформити довідку-рахунок, договір купівлі-продажу, акт приймання-передавання, здійснити процедуру легалізації, сертифікації та першої реєстрації транспортного засобу, придбаного за межами митної території України; доставити автомобіль в Україну, виконати необхідні дії, пов`язані із здійсненням митного оформлення транспортного засобу для його вільного обігу та митній території України, зареєструвати його у територіальних сервісних центрах України та укласти договір страхування. Довіреність видана строком на два місяці та дійсна до 30.05.2024, з правом передовіри повноважень по цій довіреності та правом користування за межами України (а.с.14-16). 30.03.2024 [PERSON] отримав від [PERSON] 10 000 доларів США у рахунок передоплати за автомобіль, що підтверджується розпискою (а.с.17, 88). 24.09.2024 [PERSON] звертався до [PERSON] із вимогою про повернення безпідставно утриманих грошових коштів, просив виконати вимогу протягом семи днів з дня отримання цієї вимоги (а.с.19-25). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 статті 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно положень статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно положень статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Частиною першої статті 1004 ЦК України передбачено, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Положеннями статті 1006 ЦК України визначено, що повірений зобов`язаний:1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Згідно з статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано належних та беззаперечних доказів на підтвердження того, що виконані зобов`язання по придбанню автомобіля для позивача і отримані за розпискою від 30.03.2024 відповідачем кошти у розмірі 10 000,00 доларів США були ним використані на придбання автомобіля для позивача. Отже, повіреним не виконано свого обов`язку за договором доручення у строк встановлений довіреністю. На претензію позивача від 24.09.2024 відповідач не відреагував. Ураховуючи, що позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 26.02.2025 - 43,7892 у гривневому еквіваленті становить 437 892,00 грн, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути грошові кошти, які він отримав від позивача і які наразі безпідставно перебувають у його розпорядженні і користуванні, оскільки відпала підстава на якій надавалися грошові кошти. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 4 119,00 грн (а.с.9), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved