Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в рівних частках, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0479 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на ім`я спадкодавця. У судове засідання позивачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2024 було відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайнного суду Одеської області від 24.02.2025 було закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Судом було встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0067223, виданого 01.10.1996 Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 09.01.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER], що підтверджено довідкою № П-643-16-01 від 04.06.2024, наданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якої вищевказаний сертифікат зареєстрований за № [NUMBER]. Інформація щодо заміни сертифіката на Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутня. Відповідно до актового запису про смерть № 16 від 03.03.1998, складеного виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до заповіту від 17.02.1987, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Каракач Л., зареєстрованого в реєстрі за № 9, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те на що по закону на день смерті вона буде мати право - [PERSON] . Згідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджено довідкою № 2241 від 26.08.2021, наданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.03.2009 Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2,0479 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ОД № 006691, виданого 17.08.2006 Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.06.521.00184. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка загальною площею 2,0479 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, яку він прийняв, але не оформив після [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 78501103 від 26.09.2024, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено актовим записом про шлюб № 10 від 04.08.1991, складеним виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.01.1994 Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.08.2023 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.01.1994 Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 2242 від 26.08.2021, виданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такою, що прийняла спадщину. Частиною 4 статті 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були неповнолітні, а отже відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved