Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 30 січня 2024 року та зареєстрований Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №53. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі із 30 січня 2024 року. Від шлюбу в них дітей немає. Шлюбні відносини протягом шести місяців між сторонами фактично себе вичерпали. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Як виявилось після укладення шлюбу в них зовсім протилежні погляди на життя та різні характери. Будь-яке взаєморозуміння відсутнє. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та сумісного проживання. Вважає подальше спільне життя неможливе, збереження шлюбу вважає недоцільним, примирення виключається. Ухвалою суду від 23 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та його представник адвокат Сиротюк Р.М. в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої до суду заяви, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі\~ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Бучанським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Бучанському районні\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Київ),\~актовий запис\~№53.(а.с.5) Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене\~ст.56 Сімейного кодексу України,\~право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 гривень судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved