Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

09 січня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області звернулась [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) із позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття сина. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що [INFO] народився їх син [PERSON] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач у позовній заяві стверджує, що їх шлюб з відповідачем розірвано, угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. На думку позивача, відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, так як він офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано [PERSON] строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 25 лютого 2025 року о 10:00 год. У судове засідання 25 лютого 2025 року сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, 25 лютого 2025 року представник позивача - адвокат Мандзюк В.Б. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач 25 лютого 2025 року в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 05 серпня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.10.2022 року у справі № 718/1850/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . За змістом довідки від 16.08.2022 року, що видана [PERSON] , [INFO] , він дійсно працює в ТОВ "Сітка Захід Україна" з 19.03.2019 року на посаді менеджер з постачання. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На день звернення до суду з даним позовом, [PERSON] виповнилось 8 років. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, при цьому розділяючи цей обов`язок з матір`ю, оскільки законодавча вимога передбачає обов`язок по утриманню дитини обома батьками. Відповідачем не спростовано доводи позивача, яка стверджує у позовній заяві, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, що є підставою для стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що суб`єктивні права дитини на утримання її батьком є порушеними. При цьому, суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, батьків, наявність у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даної справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 09 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторони у разі зміни їх матеріального стану можуть звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved