Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

09.10.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду\~з позовом, в якому просив постановити рішення, який зняти арешт з 2/3 частини квартири [ADDRESS] , накладений в межах кримінального провадження постановою про накладення арешту на майно СУ УМВС України в Житомирській області від 10.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 10934047, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що на праві власності йому належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на дану частину квартири зареєстроване обтяження, згідно постанови про накладення арешту на майно СУ УМВС України в Житомирській області від 10.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 10934047, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора. На зараз, згідно інформації з Єдиного реєстру боржників у відділі ДВС будь - які відомості щодо нього відсутні, усі виконавчі провадження завершені, тому вважає, що його права власності на дану частину квартири порушені, так як накладений арешт чинить перешкоди щодо розпорядження майном. Тому, з метою захисту прав власності він звернувся до суду з даним позовом. 14.10.2024 у справі відкрито провадження, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам справи строки вчинення процесуальних дій. 25.10.2024 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обгрунтування відзиву вказав, що постанова про накладення арешту на спірне майно винесена слідчим СУ УМВС України в Житомирській області, а тому ГУНП в Житомирської області не належний відповідач у справі. Також зазначив, що скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальними процесуальним законом. 13.11.2024 підготовче судове засідання у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. 14.01.2025 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі у справу залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 21.02.2025 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Інші учасники у справі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які вказують учасники справи посилаючись на підставу своїх вимог та заперечень викладених у змісті позовної заяви, відзиві на позовну заяву, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить наступного. Встановлено, що на праві власності позивачу [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.15). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на дану частину квартири зареєстроване обтяження, згідно постанови про накладення арешту на майно СУ УМВС України в Житомирській області від 10.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 10934047, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора (а.с.15-16). Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.05.2012 року у справі № 1-216/11 [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, та обрано йому покарання за цим законом 2 роки обмеження волі. Його ж визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України. та обрано покарання за цим законом один рік шість місяців обмеження волі. Згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим остаточно призначено покарання 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Згідно ст. 76 п. 2, 3 КК України покладено ряд обовязків. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1600 грн витрат на правову допомогу адвоката, 4000 грн моральної та 601 грн 97 коп. матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області ( р/р 31258272211843 УДК в Житомирській області, код 25574601, МФО 811039) 450 грн 24 коп. за проведення трасологічної експертизи. Речові докази: товарний чек; радіаторну решітку, знищено (а.с. 17-19). Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників у відділі ДВС будь- які відомості щодо [PERSON] відсутні (а.с.27). Відповідно до результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП, дата пошуку: 24.09.2024 року, усі виконавчі провадження щодо [PERSON] завершені (а.с.28). Із Витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості станом на 20.09.2024, будь які відомості щодо [PERSON] відсутні (а.с.26). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що на сьогоднішній день його права власності на вказану вище частину квартири порушені, так як накладений арешт чинить перешкоди щодо розпорядження майном. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, враховуючи, що станом на 24.09.2024 року усі виконавчі провадження щодо [PERSON] завершені та будь- яка інформація у Єдиному реєстру боржників у відділі ДВС щодо останнього відсутня, суд дійшов висновку, що право власності [PERSON] на момент звернення до суду порушено внаслідок накладеного арешту на спірне майно, а тому підлягають захисту, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 30.06.2020 року у праві №\~727/2878/19, яка вказала, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами\~КПК України\~1960 року та не знятого за\~\~цим Кодексом слід розглядати за\~\~правилами цивільного судочинства. Разом з тим, суд відхиляє аргументи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються позицією Великої Палати Верховного Суду у вище зазначеній постанові. Також, з врахуванням позиції позивача, висловленої у судовому засіданні, суд не стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати під час звернення до суду з даним позовом.

Outcome: approved