Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

02 грудня 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, у якому позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 29962,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 жовтня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі Заяви № 010/0335/82/0147260 (далі Договір). Відповідно до умов вказаного Договору банк надав відповідачеві кредит, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 27 жовтня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45,0 %. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення у нього заборгованості. 30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 114/2-47, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 010/0335/82/0147260 від 27 жовтня 2017 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 року від 10 січня 2023 року, в тому числі за Договором № 010/0335/82/0147260 від 27 жовтня 2017 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] . Разом з тим, станом на день звернення до суду відповідач, в порушення умов кредитного договору, не повернув отримані грошові кошти. Загальний розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача, становить 29962,18 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 17295,90 грн; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 12666,28 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді № 946497 від 05 грудня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 26 грудня 2024 року, 05 лютого 2025 року та на 03 березня 2025 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 03 березня 2025 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк» і [PERSON] , на підставі Заяви № 010/0335/82/0147260 про надання Кредиту «Кредитна картка» був укладений Кредитний Договір, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаної заяви. Відповідно до умов вказаного договору банк надав кредит у розмірі 8400,00 грн строком 48 місяці, що починається 27 жовтня 2017 року, а закінчується 27 жовтня 2021 року, з фіксованою процентною ставкою 45,0 % річних. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення у нього заборгованості. 30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 114/2-47, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 010/0335/82/0147260 від 27 жовтня 2017 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями вказаного договору, платіжного доручення № 306770027 від 30 листопада 2021 року про оплату згідно договору відступлення права вимоги та реєстру боржників. Згідно реєстру боржників від 15 грудня 2021 року до вказаного договору за [PERSON] станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 21304,76 грн, яка включає в себе: 17295,90 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4008,86 грн заборгованість за відсотками. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 010/0335/82/0147260, що підтверджується доданими до матеріалі справи копіями вказаного договору, акту прийому-передачі (Реєстру) Боржиків, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року. Згідно реєстру боржників від 10 січня 2023 року до вказаного договору за [PERSON] станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 29962,18 грн, яка включає в себе: 17295,90 грн заборгованість за основною сумою боргу, 12666,28 грн заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за договором № 010/0335/82/0147260 від 27 жовтня 2017 року станом на 02 грудня 2024 року становить 29962,18 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 17295,90 грн; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 12666,28 грн. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ст. 610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором, розмір якої станом на час переходу права вимоги від АТ «Райффайзен Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» (30 листопада 2021 року) складає 21304,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 17295,90 грн; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 4008,86 грн. Суд приймає до уваги, що строк дії договору № 010/0335/82/0147260 від 27 жовтня 2017 року припинився 27 жовтня 2021 року. Крім того, суд керується позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12, в якій суд прийшов до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, після переходу права вимоги за даним кредитним договором як у ТОВ «Вердикт Капітал», так і у позивача відсутні правові підстави для нарахування передбачених договором процентів, тому заявлені ТОВ «Коллект Центр» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за договором, укладеним 27 жовтня 2017 року з АТ «Райффайзен Банк» № 010/0335/82/0147260, з 30 листопада 2021 року по 10 січня 2023 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 21304,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 17295,90 грн; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 4008,86 грн. Зважаючи на викладене, в решті частини позову необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 29962,18 грн і задоволено на суму 21304,76 грн, тобто на 71,10% (21304,76х100:29962,18). Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути 1722,32 грн. (2422,40х71,10%) судового збору. Підлягає до часткового задоволення і вимога про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог в сумі 6399 грн (9000,00х71,10%).

Outcome: partial