Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

У жовтні 2024 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Відповідно до позовних вимог просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «monobank» від 06.03.2019 у розмірі 168 249, 92 грн., станом на 11.07.2024 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за тілом кредиту - 168 249, 92 грн., а також судові витрати. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. 06.03.2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. У позовній заяві вказано, що відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, які складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 90 000 грн. спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Як вказує позивач, у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 27.10.2023 року Банк направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Представник позивача стверджує, що Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надав, у зв`язку з чим, станом на 11.07.2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 168249,92 грн. Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку наявну за кредитним договором заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з цим позовом. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П. Ухвалою суду від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10.12.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заначив, що при підготовці позову до суду представником позивача не було враховано, що 22.10.2021 року у відповідача відбулася наступна подія, а саме о 12 годині 31 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Татарська 3/7, невстановлені особи, зателефонували відповідачу та представилися представниками "Монобанку" та шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами у розмірі 83 200, 00 гривень, у тому числі комісії. Про зникнення з картки/рахунку: [NUMBER] ( [NUMBER] ), коштів у розмірі 83 200,00 (Вісімдесяти трьох тисяч грн. 00 коп.) гривень, у тому числі комісія, відповідач майже одразу дізнався, після чого звернувся 22 жовтня 2021 року до Позивача для блокування картки/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ). Вище зазначену обставину підтверджує відповідь позивача від 04.12.2024 року № QEVR-20241204-14794999, яка була надана на запит відповідача, у якій позивач зазначив, що: "22.10.2021 року, після проведення платежу, до Банку від Вас надійшло звернення, у якому було зазначено факт шахрайства, а саме: проведення платежу під впливом шахраїв, які представилися нібито співробітниками Банку. Після Вашого звернення до Банку, а саме 22 жовтня 2021 року, о 13:26, картку з якої відбулась шахрайська операція, номер картки: [NUMBER] , було заблоковано співробітником Банку за ініціативою самого Банку". 22.10.2021 року, відповідач звернувся до чергової частини Шевченківського управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Києві із заявою про шахрайські дії, які відбулися 22.10.2021 року та пов?язані з незаконним списанням грошових коштів, з картки/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) Зазначена заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 72106 від 22.10.2021 року та приєднана до кримінального провадження № 120 211 051 00000 610 від 15.02.2021 року. Відповідача за зазначеним фактом було допитано. АТ "Універсал Банк" не підтвердило належними та допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що відповідач, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію 22.10.2021 року о 12:31, щодо перерахування з його карткового (кредитного) рахунку грошових коштів. Таким чином, оскільки списання грошових коштів з картки/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ), відповідача відбулося не за його волею, враховуючи, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що відповідач як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, зважаючи на те, що виявивши безпідставне списання коштів, відповідач повідомив про цей факт позивача та вчинив усі необхідні дії, відтак, відповідач не повинен нести відповідальності за такі операції. Враховуючи вказані обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім того, клопотав про перехід до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. В свою чергу, клопотання відповідача не містить будь яких доводів чи посилань щодо необхідності зміни порядку розгляду цивільної справи, з яких суд міг дійти обгрунтованого висновку про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, відтак, беручи до уваги подані сторонами докази, в даному випадку, суд не вбачає перешкод для розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. 27.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, згідно змісту яких представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідач не заперечує той факт, що під впливом невідомих осіб, останній власноручно здійснив "спірну" операцію 22.10.2021 року о 12 год. 31 хв. у розмірі 83 200, 00 грн. Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації (8.11 Умов і правил). Операції, що здійснюються з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч (п. 3.3 розділу 3 Умов і правил). Отже, клієнт банку несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його карткою. Саме так записано у вищезазначених пунктах публічного договору укладеного між Банком та відповідачем. Також, представником позивача до вказаних пояснень було долучено аудіозапис розмови відповідача із службою турботи Банку від 22.10.2021 року о 14 год. 03 хв., рух коштів по картці від 20.12.2024 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, довідку про наявність рахунку, а також Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслугоування платіжних карток (Monobank). Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які вбачаються з матеріалів справи та встановлені судом. Судом встановлено, що 06.03.2019 року [PERSON] підписав з Акціонерним товариством «Універсал Банк» Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт, погодившись, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. При цьому, факт підписання вищевказаної Анкети-заяви відповідачем не заперечується. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З довідки про наявність рахунку від 20.12.2024 року, виданої Акціонерним товариством «Універсал Банк», вбачається, що [PERSON] отримав кредитну картку, строк дії картки до жовня 2024 року, рахунок № [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено та визнавалось сторонами під час розгляду справи, що 06.03.2019 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. З Довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 20.12.2024 року, виданої Акціонерним товариством «Універсал Банк», вбачається, що 06.03.2019 року [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на суму 15000 грн., з 18.05.2019 року - на суму 20 000,00 грн., з 03.03.2020 року - на суму 35 000,00 грн., з 01.06.2020 року - 60 000,00 грн., 13.10.2020 року - 43550,00 грн., 18.10.2020 року - 60000,00 грн., 14.11.2020 року - 50000,00 грн., 20.11.2020 року - 60000,00 грн., 20.11.2020 року - 51000,00 грн., 20.11.2020 року - 50300,00 грн., 21.11.2020 року - 60000, 00 грн., 04.01.2021 року - 11000,00 грн., 06.01.2021 року - 0,00 грн., 13.01.2021 року - 60000,00 грн., 13.01.2021 року - 0,00 грн., 14.01.2021 року - 60000,00 грн., 15.01.2021 року - 0,00 грн., 20.01.2021 року - 60000,00 грн., 09.02.2021 року - 90000,00 грн., 17.05.2021 року - 4000,00 грн., 17.05.2021 року - 90000,00 грн., 03.06.2021 року - 28000,00 грн., 04.06.2021 року - 90000,00 грн., 04.06.2021 року - 29000,00 грн., 06.06.2021 року - 90000,00 грн., 06.06.2021 року - 30000,00 грн.,16.06.2021 року - 90000, 00 грн., 09.09.2021 року - 34060,00 грн., 14.09.2021 року - 26023,00 грн., 19.09.2021 року - 90000,00 грн., 19.09.2021 року - 34500,00 грн., 21.09.2021 року - 90 000,00 грн. Відповідач користувався наданим Банком кредитом, періодично сплачував необхідні платежі за цим кредитом, що підтверджується Випискою щодо руху коштів по картці від 20.12.2024 року за період з 06.03.2019 по 01.08.2023 року та станом на 11.07.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становила 168 249, 92 грн., що вбачається зі складеного позивачем Розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи. 22.10.2021 року з рахунку [PERSON] зафіксовано переказ кредитних коштів на загальну суму 83 200, 00 грн. в тому числі, комісі 3200 грн., на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором, що, зокрема, вбачається з Виписки щодо руху коштів по картці від 20.12.2024 року за період з 06.03.2019 по 01.08.2023р. 22.10.2021 року [PERSON] засобом телефонного зв`язку звернувся до АТ «Універсал Банк» з повідомленням про шахрайство, вказував на факт здійснення операцій по карті самостійно під впливом шахраїв, що представились співобітниками банку, що підтверджується відповіддю позивача на запит відповідача від 04.12.2024 року. Судом було досліджено наданий представником позивача аудіозапис розмови відповідача із службою турботи Банку від 22.10.2021 року о 14 год. 03 хв., з якого встановлено, що відповідач самостійно здійснював переказ коштів на суму 83 200, 00 грн., не надаючи при цьому кодів доступу до додатку банку третім особам. Також, 22.10.2021 року [PERSON] звернувся до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві з заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, в якій повідомив, що 22.10.2021 року приблизно о 13.00 год., знаходячись за адресою: [ADDRESS] , невстановлена особа представилась прцівником Монобанк та шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами в розмірі 80 000 грн. Вказана заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 72106 від 22.10.2021 року, яка приєднана до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12021105100000610 від 15.02.2021 року, що підтверджується та довідкою Шевченківського УП ГУНП в м.Києві за підписом дізнавача відділу дізнання Франкової В. Разом з тим, відповідачем не надано доказів про завершення досудового розслідування, а тому суд з урахуванням наданого позивачем запису не може зробити висновок про те, що списання грошових коштів з рахунку відповідача було здійснено не на підставі дистанційного розпорядження останнього, що надійшло до банку з допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. З Виписки щодо руху коштів по картці від 20.12.2024 року за період з 06.03.2019 року по 01.08.2023 року також вбачається, що після переказу 22.10.2021 року кредитних коштів на суму 83200 грн. [PERSON] продовжував користуватись кредитним рахунком, періодично частково погашав заборгованість, востаннє частково погасив заборгованість шляхом проведення платежу 14.03.2023 року на суму 500, 00 грн., а подальше зростання заборгованості за кредитним договором було обумовлено лише нарахування Банком відсотків по кредиту та нарахувань за прострочення кредиту. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Згідно з п.п. 3.1., 3.4., 3.5. розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, для надання послуг Банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (пункт 3 Анкети-заяви). Відповідно до п.п. 2.1. розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів), Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації (8.11 Умов і правил). Операції, що здійснюються з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч (п. 3.3 розділу 3 Умов і правил). Отже, клієнт банку несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його карткою. Відповідно до п. 33.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Принагідно зауважити, що відповідачем не надано доказів, що він як позичальник звертався до кредитора з вимогою надання роз`яснень та незрозумілості умов кредитного договору, і протягом певного часу виконував умови такого договору, в тому числі й після вчинення спірного переказу, що свідчить про розуміння умов договору та їх погодження. Звертаючись до суду з даним позовом позивач наполягав на тому, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість, розмір якої згідно з розрахунку заборгованості станом на 11.07.2024 року становить 168249,92 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 168249,92 грн. Відповідач в свою чергу, вказує, що вчинений ним 22.10.2021 року переказ на загальну суму 83 200,00 грн., в тому числі комісія, є результатом вчинення шахрайських дій сторонніх осіб, про які він одразу повідомив банк. Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, яка була чинною на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Слід зазначити, що згідно зі ст. 32.3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Відповідно до ст. 33.2 зазначеного закону платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Згідно з п. 1.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р., банк не несе відповідальність за достовірність змісту платіжного доручення. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку. Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» містить в даному випадку спеціальну статтю, яка регламентує спірні перекази за вини платника, а саме ст.33 «Відповідальність платника за проведені перекази»: згідно п.33.3. платник зобов`язаний від шкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. В даному випадку, судом на підставі наявних у справі доказів достовірно встановлено, що спірну операцію про переказ коштів на суму 83 200, 00 грн. відповідач проводив самостійно, а отже своїми діями сприяв втраті грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що під час розгляду даної справи відповідачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, що переказ грошових коштів, який мав місце 22.10.2021 року не був вчинений саме відповідачем або іншими особами з відома відповідача, або не внаслідок дій чи бездіяльності відповідача, які вважаються порушенням Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», та призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи знайшов підтвердження той факт, що відповідач використав 168249, 92 грн. кредитних коштів, наданих позивачем, які до теперішнього часу не повернув. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, на суму 168249,92 грн. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.03.2019 року у розмірі 168249,92 грн., яка є залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 11.07.2014 року, а отже позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» в підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. На підставі ст.ст. 207, 526, 628, 629, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved