Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом, який був нею уточнений, до Пирятинської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що її дід [PERSON] , який помер [INFO] , мав у власності земельну частку (пай) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходилася у землях ВАТ «Пирятинська птахофабрика», у відповідності до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0072414 від 19 серпня 1996 року. Після смерті діда, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 2002 року, її батько [PERSON] успадкував 7/9 частин вказаної земельної частки (пай). Після смерті батька, який помер [INFO] вона звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,2327 га, кадастровий номер 2323884900:00:059:0017, посвідчену Державним актом серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, виданого на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 13 жовтня 2009 року №316. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказаний Державний акт серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, був виданий на ім`я покійного діда вже після смерті останнього, тобто з порушення встановленого законом порядку. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право на 7/9 частин земельної частки (паю), яка знаходилася у землях ВАТ «Пирятинська птахофабрика», розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] та яке успадкував син померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, площею 2,1944 га, кадастровий номер 2323884900:00:059:0017, виданий на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 13 жовтня 2009 року №316. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, та уточнила першу позовну вимогу просила задовольнити. Представник відповідача Пирятинської міської ради в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просив проводити розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник третьої особи - Одинадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направила відзив в якому вказала, що не заперечує проти визнання недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, а також просила вказати вірний розрахунок площі спірної земельної ділянки. Суд, розглянувши справу з врахуванням уточненої вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на підставі рішення Пирятинської районної державної адміністрації № 209 від 19 липня 1996 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», серії ПЛ № 0072414 від 19 серпня 1996 року (а.с. 46). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син батько позивачки [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , що підтверджено копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] №186 (а.с.38-53). [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема, на 7/9 частин земельної частки (паю) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», посвідченого Сертифікатом серії [NUMBER] від 19 серпня 1996 року (а.с. 8). Відповідно до розпорядження Пирятинської РДА від 13 жовтня 2009 року №316, було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та передано [PERSON] земельну ділянку (а.с. 12). На підставі вказаного розпорядження на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року (а.с. 13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1261 ЦК України, зазначено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, а також батьки. Позивачка [PERSON] , яка являється донькою померлого [PERSON] (а.с.58), звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 56), у результаті чого було заведено спадкову справу (а.с. 56-106). 14 грудня 2023 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с. 82), однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину на 7/9 частин земельної частки (паю) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», яке належало [PERSON] на підставі Сертифіката серії ПЛ № 0072414 від 19 серпня 1996 року, та яке було успадковане [PERSON] , оскільки після смерті [PERSON] на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 13 жовтня 2009 року №316, був виданий Державний акт серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, на ім`я [PERSON] (а.с. 9). Наявність Державного акту серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, на ім`я [PERSON] , який був виданий вже після смерті останнього, унеможливлює позасудове оформлення позивачкою спадкових прав на 7/9 частин земельної частки (паю) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», яке належало [PERSON] та яке було успадковане [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вже зазначалось вище, наявність Державного акту серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, на ім`я [PERSON] , який був виданий вже після смерті останнього, унеможливлює позасудове оформлення позивачкою спадкових прав на 7/9 частин земельної частки (паю) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», яке належало [PERSON] та яке було успадковане [PERSON] . Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином суд вважає доведеним, що позивачка є спадкоємицею майна померлого батька [PERSON] , зокрема права на 7/9 частин земельної частки (паю) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у землях, що перебували у колективній власності ВАТ «Пирятинська птахофабрика», яке останній успадкував після смерті [PERSON] , а тому має право на успадкування вказаного майна. Визнання за позивачкою права на 7/9 частин земельної частки (паю) не порушує прав чи інтересів інших осіб. Водночас Державний акт серії ЯИ №998806 від 20 серпня 2010 року, слід визнати недійсним у зв`язку з тим, що він виданий після смерті [PERSON] . Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved