Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

У липні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «ПЗУ Україна») звернулося до суду з позовом посилаючись на те, що 11.05.2021 року з вини мешканців квартири [ADDRESS] , відбулося залиття квартири [ADDRESS] цього ж будинку, яка знаходиться нижче поверхом. За Актом комісії ТОВ «УК «Затишна оселя» від 12.05.2021 року причиною залиття квартири [ADDRESS] був вихід з ладу кришки фільтра системи зворотного осмосу холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] по вищевказаній адресі, власником якої є [PERSON] . Оскільки 21.04.2021 року між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Договір комплексного добровільного страхування майна та відповідальності його власників перед третіми особами №FHC067838, за умовами якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження застрахованої квартири [ADDRESS] , ПрАТ «ПЗУ Україна» виконуючи свої договірні зобов`язання перед власником застрахованої квартири здійснило, по факту залиття, виплату страхового відшкодування в розмірі 109 900 грн. 95 коп. Таким чином, за твердженням позивача, залиття було скоєно з вини [PERSON] і ПрАТ «ПЗУ Україна» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі, відтак позивачу перейшло право вимоги до винуватця залиття в межах фактичних витрат на суму здійсненого страхового відшкодування. У зв`язку із цим, позивач просив про задоволення позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника. Представник відповідача заперечила проти позову вказуючи не лише на пропуск позивачем строків позовної давності зі зверненням до суду з даними вимогами, а й на безпідставну виплату страхового відшкодування без належного підтвердження факту завдання майнової шкоди [PERSON] . За таких обставин просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Заперечуючи проти позову та ініціюючи питання застосування наслідків спливу строку позовної давності представник відповідача вказувала, що перерахування грошових коштів ПрАТ «СК ПЗУ Україна» до вигодонабувача за договором №FHC067838 від 21.04.2021 року згідно платіжного доручення №3836 відбулось 11.06.2021 року. Відтак, за твердженням представника відповідача, станом на дату подання позовної заяви до [PERSON] 25.06.2024 року вже минув трирічний строк позовної давності. Ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому, 17.03.2022року набув чинності Закон України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 10.05.2024 р, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб. Таким чином, позовна давність на період дії воєнного стану продовжується на строк дії таких обставин. З огляду на зазначене, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» не пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом. У відповідності до договору купівлі-продажу від 27.06.2006 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] . 21.04.2021 року, між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Договір комплексного добровільного страхування майна та відповідальності його власників перед третіми особами №FHC.067838, згідно умов даного Договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження застрахованої квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, 13.05.2021 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «ПЗУ Україна» із Заявою про настання збитку, по договору страхування FHC.067838 від 24.04.2021 року із строком дії з 26.04.2021 до 25.04.2022 року за подією (залиття), яка мала місце 11.05.2021 року за адресою: [ADDRESS] . За Актом від 12.05.2021 року комісією у складі заступника головного інженера ТОВ «УК «Затишна оселя» Грибенюка О.А., головного енергетика ТОВ «УК «Затишна оселя» Литки Л.В., слюсара-сантехника ТОВ «УК «Затишна оселя» [PERSON] за зверненням [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] 12.05.2021 року проведено обстеження та встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 11.05.2021 року. Причиною залиття зазначено вихід з ладу кришки фільтра системи зворотного осмосу холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Таким чином, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі Страхового акту №67316 від 03.06.2021 року, враховуючи Звіт №210517-221858 про оцінку вартості збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 109 900 грн. 95 коп. Вказана сума страхового відшкодування ПрАТ «ПЗУ Україна» у перерахована на ім`я [PERSON] , що підтверджується Платіжним дорученням №3836 від 11.06.2021 року. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік способів захисту цивільних прав. Стаття 4 ЦПК України дає право на звернення до суду в порядку встановленому цим Кодексом за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки цивільні права, свободи чи інтереси цієї особи не порушено. ПрАТ «СК ПЗУ Україна» в позові просить стягнути на свою користь з [PERSON] в порядку суброгації суму страхового відшкодування сплаченої позивачем за договором №FHC.067838 від 21.04.2021 року укладеного з [PERSON] . При цьому, з долученої позивачем до матеріалів справи малочитабельної копії Договору комплексного добровільного страхування майна та відповідальності його власників перед третіми особами №FHC.067838 слідує, що в графі «Страховик» вказано ТОВ «Компас» і хоч відбиток печатки ПрАТ «СК ПЗУ Україна» з підписом невідомої особи (без посади і ПІБ) відображено у договорі, останні не зазначають яке відношення мають до ТОВ «Компас» та правовідносин з [PERSON] . Крім того, даним Договором №FHC.067838 не віднесено до страхових ризиків, зокрема, вплив рідин з водопровідних, каналізаційних, опалювальних та протипожежних систем, внаслідок їх пошкодження, в тому числі із сусідніх приміщень. Статтею 990 ЦК України унормовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Аналогічна норма закріплена й у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування». У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Суд звертає увагу на зміст страхового Акту №67315 від 03.06.2021 за яким в графі №6 розділу І «строк дії договору» від 21.04.2021 вказано з 16.11.2019 по 15.11.2020, а в графі №7 розділу 1 «період страхування» зазначено з 16.11.2019 по 15.11.2020, в графі №l розділу ІІ «дата настання страхового випадку» зазначено 11.05.2021. Тобто, це дата поза межами дії договору, про що вказано в графах 6 та 7 розділу 1. Крім іншого, в графі 3 розділу ІІ «місце страхового випадку»: [ADDRESS] , при цьому не зазначено № квартири. Таким чином, даний документ вказує, що настання страхового випадку 11.05.2021 про який зазначає позивач як підставу для стягнення, відбулося після закінчення строку дії Договору страхування №FHC.067838 та періоду страхування, а тому були відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. В разі залиття квартири складається відповідний Акт зміст та форма якого мають відповідати Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій (пункт 2.3.6 Правил)., затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207. В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної с обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди: адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновки і рекомендації комісії (надаються висновки, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п.2.3.6 зазначених Правил. Натомість, копія Акту щодо обстеження та встановлення факту залиття квартири [ADDRESS] від 12.05.2021, надана позивачем до суду не містить жодної конкретизації події, внаслідок якої сталося залиття квартири [ADDRESS] , конкретних обставин щодо порушення саме відповідачем своїх зобов`язань, опису винних дій відповідача або ж бездіяльності, внаслідок яких відбулось залиття приміщення. Крім того, Акт складено без участі власника квартири [ADDRESS] та ним не підписаний, не зазначено відомостей про його відмову підписати документ, в Акті відсутні дані про особу, яка є балансоутримувачем або власником будинку, в якому знаходяться квартири, не зазначено будь-яких рекомендацій щодо усунення виявлених недоліків тощо. Також, незрозумілими є висновки комісії про причини залиття: «вихід з ладу кришки фільтру системи зворотного осмосу холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] », які здійснені без належних та допустимих доказів фізичного відвідування квартири [ADDRESS] за вказаною адресою. Таким чином, Акт від 12.05.2021 року від імені ТОВ «УК Затишна оселя» складений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, а отже не є належним та допустимим доказом на підтвердження неправомірних дій щодо залиття квартири з вини [PERSON] . У ст. 102 ЦПК України вказано, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Звіт №210517-221858 від 25.05.2021 здійснений СПД [PERSON] , на який посилається позивач як на підтвердження вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень не може бути прийнятий судом у якості належного і допустимого доказу, оскільки не містить номеру досліджуваної квартири. Відтак, не зрозуміло, про оцінку вартості матеріальних збитків якого конкретно об`єкту нерухомого майна йде мова в цьому Звіті. Зі змісту ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України вбачається, що право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду у страховика виникає з часу та за умови виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. При цьому, згідно заяви [PERSON] про настання збитку від 11.05.2024 та виплату страхового відшкодування (у графі 9 заявником вказано розрахунковий рахунок № [NUMBER] в АТ «Приват Банк», тоді як згідно платіжного доручення №3836 від 11.06.2021 (а.с. 18) перерахування позивачем коштів, начебто здійснено, однак на інший розрахунковий рахунок, відмінний від повідомленого у заяві. Таким чином, в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ на підтвердження реальної виплати страховиком суми страхового відшкодування саме за договором укладеним з [PERSON] та на рахунок останнього, а отже підтвердження переходу в межах цієї суми права вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду в порядку суброгації. Крім того, позивачем в назві позову та в прохальній частині позову вказано про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] має відношення до будь-яких дорожньо-транспортних пригод за участі [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів вини відповідача у настанні страхового випадку щодо залиття квартири [ADDRESS] , причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] та завданням майнової шкоди, підтвердження здійснення реального страхового відшкодування саме за договором укладеним з [PERSON] та на рахунок останньої. За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «СК ПЗУ Україна» про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою за договором майнового страхування від 21.04.2021 року до [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed