Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

14.01.2025\~позивач АТ\~«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК»\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 118544,27 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,4 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори, а саме: 09.02.2022 кредитний договір №1002089671901, згідно якого видано кредит у сумі 60000 грн; 25.01.2023 кредитний договір №1011135973, згідно якого видано кредит у сумі 28866,23 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість останньої станом на 31.10.2024 склала: 1) по кредитному договору від 09.02.2022 №1002089671901 84002,71 грн, з яких: 57001,48 грн - заборгованість за кредитом; 12,71 грн - заборгованість за процентами; 26988,52 грн - заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 25.01.2023 №1011135973 34541,56 грн, з яких: 28866,23 грн - заборгованість за кредитом; 4,48 грн - заборгованість процентами; 5670,85 грн - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 склала 118544,27 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкетах на отримання кредитів, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою судді від 17.01.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу без участі представника банку. У зазначений відповідачці строк в ухвалі від 17.01.2025 про відкриття провадження у справі, остання не надала суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явилася повторно. Зі згоди представника позивача, яка у позовній заяві вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до\~статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 09.02.2022 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заяви №1002089671901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідачка акцептувала публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах (а.с.13-14). У заяві №1002089671901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.02.2022 зазначено, що клієнт (відповідачка) просила надати їй кредит на наступних умовах: сума 60000 грн, строк 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%, розмір процентної ставки 0,010% річних, схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами), графік платежів за яким сума платежу за розрахунковий період з 09.02.2022 по 09.02.20024 щомісяця становить 3832,26 грн та останній платіж 3832,22 грн, а усього за період (24 місяці) 91974,2 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1332 грн щомісяця, а усього за період (24 місяці) 31968 грн. В заяві №1002089671901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.02.2022 також зазначено, що відповідачка підписанням заяви ознайомлена з ДКБО, Тарифами банку та цілком згідна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, до підписання заяви отримала в письмовій формі інформацію згідно частини 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на сайті банку, зокрема, у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи». Відповідачкою [PERSON] 09.02.2022 також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.16). 25.01.2023 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заяви №1011135973 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідачка прийняла публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку) (а.с.17-19). В заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 25.01.2023 зазначено, що клієнт (відповідачка) просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума 28866,23 грн, строк 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%, розмір процентної ставки 0,01% річних, схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами), графік платежів за яким сума платежу за розрахунковий період з 25.01.2023 по 25.01.2026 щомісяця становить 1206,09 грн та останній платіж 1206,02 грн, а усього за період (36 місяців) 43419,17 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 404,13 грн щомісяця, а усього за період (36 місяців) 14548,68 грн. В заяві №1011135973 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб також зазначено, що відповідачка підписанням заяви ознайомлена з ДКБО, Тарифами банку та цілком згідна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, до підписання заяви отримала в письмовій формі інформацію згідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) за посиланням: ДКБО, а також шляхом розміщення на сайті банку, зокрема, у розділі «Звернення та безпека» за закладкою «Документи». Вказана заява №1011135973 від 25.01.2023 підписана за допомогою електронного підпису, а саме ОTP-паролю, надісланого на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідачкою [PERSON] 25.01.2023 також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.20). На підтвердження надання кредитних коштів за укладеними кредитними договорами позивачем долучено до матеріалів справи платіжні інструкції від 09.02.2022 №TR.55837856.63321.8810 та 25.01.2023 №TR.62429154.38330.25578, за якими здійснено перерахунок кредитних коштів у розмірі визначеному такими договорами (а.с.53-54). Згідно банківських виписок по рахунках за укладеними договорами суд встановив, що відповідачка користувалась наданими позивачем кредитними коштами (а.с.61-64). Відповідно до розрахунків позивача вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачкою станом на 31.10.2024 заборгованість відповідачки за кредитними договорами становить у загальному розмірі 118544,27 грн, саме: 1) за кредитним договором від 09.02.2022 №1002089671901 у сумі 84002,71 грн., з яких: 57001,48 грн - заборгованість за кредитом; 12,71 грн - заборгованість за процентами; 26988,52 грн - заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором від 25.01.2023 №1011135973 у сумі 34541,56 грн, з яких: 28866,23 грн - заборгованість за кредитом; 4,48 грн - заборгованість процентами; 5670,85 грн - заборгованість за комісією. У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, 04.11.2024 АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» направлено на адресу відповідачки письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі: 118544,27 грн, а саме: по кредитному договору від 09.02.2022 №1002089671901 84002,71 грн; по кредитному договору від 25.01.2023 №1011135973 34541,56 грн (а.с.48-49). Оскільки відповідачка допустила порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду. Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням кредитних договорів від 09.02.2022 №1002089671901 та від 25.01.2023 №1011135973. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договорів свідчить про те, що відповідачка всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що за умовами договорів сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Пубічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачкою кредитних договорів. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка з умовами договорів була ознайомлена, підписала такі договори, однак умови договорів порушила, зворотного відповідачкою не доведено. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитними договорами за тілом кредиту та процентами підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачка заборгованість перед позивачем по основній сумі боргу та за відсотками за кредитними договорами не сплатила та відповідних доказів до суду не подала. Однак позивачем, в розмір заборгованості, заявленої у позові, крім заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами, включена заборгованість за комісією в сумі 32659,37 грн (за кредитним договором від 09.02.2022 №1002089671901 в розмірі 26988,52 грн, за кредитним договором від 25.01.2023 №1011135973 в розмірі 5670,85 грн) Відповідно до п.п.5.7.3 частини 5 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 01.11.2021 та від 04.04.2022), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюєтся за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до договору від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Відповідно до абзацу третього частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»),\~до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими\~передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року\~остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.\~Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць,\~є нікчемною\~відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає\~Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, положення укладених між сторонами кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів,\~є нікчемними. Відповідно до частину 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, суд вважає позов АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» частково підставним, та підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитами та заборгованості за процентами за кредитними договорами від 09.02.2022 №1002089671901 та від 25.01.2023 №1011135973, та водночас не підлягає до задоволення частини вимог, що стосується стягнення заборгованості за комісією. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України та\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідачки\~пропорційну задоволеним\~вимогам суму\~сплаченого АТ\~«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК»\~судового збору\~в розмірі\~1755,02 грн.

Outcome: partial