Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

05.11.2024 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути щомісячно з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи стягнення з 02.11.2024 року або за відсутності інформації у розмірі 25% розміру середньої заробітної плати за місцем проживання відповідача, яка визначається на підставі довідки державної статистики, до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку - в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2024 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав відзив на позов, яким позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що від другого шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , 2016 року народження, також на його утриманні знаходиться непрацездатна мати [PERSON] , 1946 року народження, крім того просить врахувати його стан здоров`я, оскільки має хронічні захворювання. Відповідач вказує, що йому невідомо яким чином витрачаються грошові надходження, тому вважає, що отримувачем аліментів повинен бути його повнолітній син. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 1999 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київської районній адміністрації виконкому Одеської міськради 17 липня 1999 року. Від спільного шлюбу у сторін є діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ./ а.с.6-7/. Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2012 року по цивільній справі № 2/1522/11923/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано./ а.с. 8/. Відповідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається із актового запису про зміну прізвища від 23.08.2012 року/а.с.5/ Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2013 року по цивільній справі № 1512/14445/2012 зменшені позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер невідомий), уродженця м. Одеси, громадянина України, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) гривень на кожного з дітей, а разом 2000 (дві тисячі) гривен щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2012р. до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а починаючи з 02 травня 2019 року в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень до досягнення повноліття сином - [PERSON] , тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер невідомий), уродженця м. Одеси, громадянина України, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в доход держави, судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. Рішення суду набрало законної сили 07.05.2013 року. ./а.с.9/. Позивач у позові зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач добровільної участі в утриманні та вихованні дітей не приймав, навіть після рішення суду про стягнення аліментів він їх не сплачував, та почав сплачувати лише після винесення виконавчої служби постанови про арешт майна боржника, вказана постанова долучена до позову. Відповідно постанови головного державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Мельниченко А.В. було винесено постанову ВП [NUMBER] від 30.12.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вбачається, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується, а саме до відділу не надано документальних підтверджень, щодо його виконання. Державним виконавцем зафіксовано наявність заборгованості по сплаті аліментів, про що складено відповідний розрахунок. Враховуючи наявну заборгованість по сплаті аліментів та з метою подальшого виконання рішення в примусовому порядку, необхідно накласти арешт на майно./а.с.12/. Позивачем у позові зазначено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, [INFO] , інших аліментних зобов`язань не має, про що надано відповідну довідку. Відповідно інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 26.10.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знайдено виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення аліментів на утримання дітей на користь [PERSON] , документ видав Київський районний суд м.Одеси./а.с.11/. Позивач зазначає, що після розлучення вона займається вихованням та утриманням дітей, проживає у м.Києві в орендованому житлі разом з дітьми, старша донька [PERSON] , [INFO] , є повнолітня 24 роки навчається у магістратурі, а молодшому сину [PERSON] , [INFO] , виповнилось 18 років та він навчається на 3 курсі коледжу, про що надано довідку до позову. З довідки Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування національного авіаційного університету» за вих. №606 від 24.10.2024 року вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі в групі ЗВ-33 за спеціальністю 193 Геодезія та землеустрій ( освітньо-професійна програма «Землевпорядкування»), з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року на бюджетній основі за денною формою навчання. / а.с.13/. Позивач зазначає, що не може у повному обсязі надавати матеріальну підтримку сину, оскільки проживає в орендованій квартирі, проживає з дітьми, які обидва навчаються, забезпечує сину оплату усіх додаткових витрат на освіту, оздоровлення та розвиток сина, харчування, одяг, підручники, зайняття спортом тощо. В обґрунтування свого матеріального стану позивачем надано Довідку від 10.02.2025 року, з якої вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, працює в Громадській організації «Українська жіноча варта» та в період з 01.08.2024 року по 31.01.2025 року, фактично за 6 місяців отримала дохід в розмірі 225120 грн., тобто середній заробіток в місяць складає приблизно 37520 грн./а.с.32/. Відповідачем [PERSON] до відзиву було надано копії наступних документів: свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] ; довідка від 29.03.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , 1946 року народження, посвідчення [PERSON] , що він є ветераном війні учасником бойових дій від 27.06.2023 року; медичні довідки щодо стану здоров`я відповідача; також надано розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.01.2024 року складає 19103,21 грн., при цьому в розрахунку розмір заробітної плати зазначено за жовтень 2023 року 37357,48грн., за листопад 2023 року 65165,65 грн.; витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.03.2024 року з якого вбачається, що відповідач зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] та його місячне грошове забезпечення складає 26082,00 грн. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Норми ст.ст. 199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, оздоровлення, відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Судом встановлено, що повнолітня дитина [PERSON] навчається на денній формі, позбавлений можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, отже потребує майнової допомоги батьків, і батьки здатні його утримувати. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, [INFO] , з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову й до досягнення [PERSON] 23 річного віку, тобто до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.11.2024 року. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Судові витрати по справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial