Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У квітні 2024 року представник неповнолітнього [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду міста Харкова із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Акту службового розслідування, проведеного заступником командира з морально-психологічного забезпечення 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] встановлено, що солдат [PERSON] загинув близько 12:00 години [INFO] року внаслідок штурмових дій ворога в районі позиції «[INFO]» ([INFO]. Однак, у зв`язку з відсутністю доступу до тіла та неможливістю здійснення евакуації солдата [PERSON] , відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», слід кваліфікувати, як зниклого безвісти за особливих обставин. Батьком померлого військовослужбовця, [PERSON] отримано повідомлення від 19.10.2023 з [INFO] , в якому зазначено, що [PERSON] зник безвісти. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] зареєстрований, як зниклий безвісти від [INFO] року, місцем зникнення є: село Орлянка, Куп`янського району, Харківської області, Україна. У зв`язку з тим, що [PERSON] відсутній в місті його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування протягом 6 (шести) місяців з моменту, коли він пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, тобто з [INFO] року та на момент подання заяви до суду, просить оголосити фізичну особу - [PERSON] померлим для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2024 року вказану цивільну справу передано до Подільського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Будзан Л.Д. 20 травня 2024 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - [INFO]. 19 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представником Міністерства оборони України поданл до суду пояснення, у яких просила відмовити у задоволенні заяви [PERSON] у повному обсязі. 31 жовтня 2024 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва зупинено провадження у цивільній справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у іншій справі Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/11021/22. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07 січня 2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку з ухваленням 11 грудня 2024 року Верховним Судом у складі колегії суддів Великої Палати Верховного Суду постанови у цивільній справі № 755/11021/22, до винесення якої було зупинено провадження у вказаній справі. В судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, повідомлялися належним чином, представником заявника неодноразово подавалась до суду заяви про розгляд справи без участі заявника та його представника. Представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, посилаючись на правову позицію, висловлену ВП ВС у справі № 755/11021/22. Крім цього, вказала, що заявник, окрім акту службового розслідування не долучив суду жодних доказів. Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві. Відповідно до Акту службового розслідування проведеного заступником командира з морально-психологічного забезпечення 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] встановлено, що солдат [PERSON] загинув близько 12:00 години [INFO] року внаслідок штурмових дій ворога в районі позиції «[INFO]» [INFO]. Тіло солдата [PERSON] залишилось за GPS-координатами [INFO] ). Солдата [PERSON] визнано безвісно зниклим [INFO] року в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районні позиції [INFO] Згідно з повідомленням начальника [INFO] підполковника [PERSON] від 19 жовтня 2023 року [PERSON] (батька солдата) сповіщено, що його син, солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням поблизу н.п. Орлянка Куп`янського району, Харківської області, внаслідок артилерійського обстрілу противником зник безвісти. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин [PERSON] зник безвісти. Таким чином, судом встановлено, що стрілець-помічник гранатометник 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісти [INFO] року під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням поблизу н.п. Орлянка Куп`янського району, Харківської області. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас, пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення його батька [PERSON] , який зник безвісти під час виконання бойового завдання померлим, посилаючись на необхідність отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців, як мінімально потрібного строку, відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Відповідно до цього Переліку, активні бойові дії у с. Орлянка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти [PERSON] почались з 27.02.2022 та дана територія є тимчасово окупованою рф на даний час. Тобто, станом на день розгляду даної справи судом, на території, яка є місцем зникнення безвісти [PERSON] активні бойові дії ще не завершенні, та дана територія є тимчасово окупованою рф. Враховуючи викладене, а також те, що тіло [PERSON] знайдено не було, достовірних та беззаперечних доказів його загибелі заявником не надано, суд вважає, що заява про оголошення [PERSON] померлим є передчасною, та у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed