Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

14 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи це тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем 15 листопада 2021 року був укладений кредитний договір № 77614383, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 14652 грн строком на 30 днів на умовах повернення позики в кінці строку позики та сплати нарахованих за користування позикою відсотків. ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, тоді як відповідач [PERSON] свої обов`язки перед ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконав, суму позики та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 37977,97 грн, яка складається з: 14652,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 23325,97 грн - суми заборгованості за відсотками. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 77614383 від 15 листопада 2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року відповідно до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 77614383 від 15 листопада 2021 року у сумі 37977,97 грн, яка складається з: 14652,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 23325,97 грн - суми заборгованості за відсотками. 25 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2618501, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4400 грн на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, тоді як [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 17494,37 грн, яка складається з: 4399,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13094,38 грн - сума заборгованості за відсотками. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2618501 від 25 листопада 2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників від 19 липня 2023 року до договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 17494,37 грн, яка складається з: 4399,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13094,38 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами на загальну суму 55472,34 грн. ТОВ ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не з`явився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді № 645956 від 17 червня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 15 липня 2024 року, на 28 жовтня 2024 року та на 24 лютого 2025 року. Судові повістки на 30 серпня 2024 року та на 27 вересня 2024 були вручені відповідачу, що підтверджується підписом відповідача в бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 24 лютого 2025 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 15 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений кредитний договір № 77614383, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 14652 грн строком на 30 днів на умовах повернення позики в кінці строку позики та сплати нарахованих за користування позикою відсотків, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору та додатку № 1 до нього. ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, тоді як відповідач [PERSON] свої обов`язки перед ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконав, суму позики та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 37977,97 грн, яка складається з: 14652,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 23325,97 грн - суми заборгованості за відсотками, що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Крім того, 25 листопада 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2618501, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4400 грн на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатку № 1 до договору, паспорту споживчого кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, тоді як [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 17494,37 грн, яка складається з: 4399,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13094,38 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 77614383 від 15 листопада 2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року відповідно до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 77614383 від 15 листопада 2021 року у сумі 37977,97 грн, яка складається з: 14652,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 23325,97 грн - суми заборгованості за відсотками. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2618501 від 25 листопада 2021 року. Згідно витягу з Реєстру боржників від 19 липня 2023 року до договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 17494,37 грн, яка складається з: 4399,99 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 13094,38 грн - суми заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами на загальну суму 55472,34 грн. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15. Як вбачається із наявних по справі доказів, [PERSON] не здійснив погашення кредитної заборгованості як на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Лінеура Україна», так і на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». [PERSON] відзиву на позов не подав, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved