Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Казміренко Л.О. звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка надавала третій особі по цій справі [PERSON] в борг грошові кошти, які та не повернула, у зв`язку з чим вимушена була у 2014 році подавати до Ковпаківського районного суду м. Суми позов до [PERSON] про стягнення грошових сум та заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] , в т.ч., на квартиру за адресою [ADDRESS] в межах суми позовних вимог, надавши відповідні докази. 30 грудня 2014 року Ковпаківський районний суд м. Суми при розгляді зазначеної цивільної справи № 592/13570/14-ц, виніс ухвалу про відмову позивачці [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову через начебто недостатність її доказів, що обґрунтовують необхідність застосування відповідних заходів, не співмірності заходів до розміру стягнення. Позивачка вважає, що таким чином було порушено її право на справедливий суд, у наслідок чого поновлення її прав затягнулося. 09 квітня 2015 року Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалив рішення у зазначеній цивільній справі, яким позов задовольнив повністю, стягнув з [PERSON] на користь позивачки борг у розмірі 36500 грн. та 34400 доларів США, що за курсом НБ України станом на 09 квітня 2015 року становить 808755 грн. 52 коп., проценти за користування позикою у розмірі 25366 грн. 97 коп., 20702,01 доларів США, що за курсом НБ України станом на09 квітня 2015 року становить 486711 грн. 19 коп. та сплачений при подачі позовної заявисудовий збір у розмірі 3654 грн. Під час апеляційного перегляду справи № 592/13570/14-ц за апеляційною скаргою [PERSON] 30 липня 2015 року, позивачка подала до апеляційного суду Сумської області заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 592/13570/14-ц, у якій прохала накласти арешт на нерухоме майно відповідачки, в т.ч., на квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві приватної власності, у задоволенні якої ухвалою апеляційного суду від 04 серпня 2015 року було відмовлено з підстав її необґрунтованості, право позивачки на справедливий суд не було поновленим. 30 липня 2015 року [PERSON] здійснила відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом укладення договору дарування на ім`я своєї доньки [PERSON] 13 серпня 2015 року рішенням апеляційного суду Сумської області частково змінено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року у цивільній справі № 592/13570/14-ц, зменшено суму стягнення на 600 дол. США та 468,13 дол. США. 13 серпня 2015 року апеляційний суд Сумської області виніс ухвалу в цивільній справі № 592/13570/14-ц, якою заборонив [PERSON] вчиняти дії з відчуження її нерухомого майна. 31 серпня 2015 року по цивільній справі № 592/13570/14-ц Ковпаківським районним судом м. Суми було видано виконавчий лист, який 01 вересня 2015 року було здано стягувачем до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції для примусового виконання, а 02 вересня 2015 року постановою зазначеного відділу було відкрито виконавче провадження № 48786514 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа. 24 грудня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, переглядаючи справу за касаційною скаргою [PERSON] , виніс по цивільній справі № 592/13570/14-ц ухвалу, якою рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року, в не скасованій частині, та рішення апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року залишив без змін, виконавче провадження продовжується. 28 лютого 2017 року ухвалою апеляційного суду Сумської області по цивільній справі №592/11770/16-ц задоволено подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України, у зв`язку з ухиленням від виконання, і обмежено [PERSON] у праві виїзду за територію України до повного погашення боргу по рішенню Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року по цивільній справі № 592/13570/14-ц, враховуючи факт ухилення [PERSON] від виконання зобов`язання. Постановою ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 25 жовтня 2017 року виконавче провадження № 48786514 було прийняте до примусового виконання вказаним відділом. Так як після відкриття виконавчого провадження [PERSON] не сплачувала борг, а утримання за виконавчим провадженням № 48786514 проводилося тільки з її пенсії, позивачка [PERSON] вимушена була звернутися до Зарічного районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. про визнання недійсним договору дарування квартири за адресою [ADDRESS] від 30 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. 30 липня 2015 року за № 1006, вчиненого на шкоду [PERSON] , з метою приховати майно [PERSON] від стягнення по цивільній справі № 592/13570/14-ц, для подальшого виконання судового рішення за рахунок продажу зазначеної квартири. Зокрема, позовна заява по вищеозначеній справі обґрунтовувалася тим, що укладаючи вказаний правочин [PERSON] та [PERSON] порушили статтю 13, частину 1 статті 203 ЦК України, конституційні права і свободи позивачки [PERSON] на виконання судового рішення за рахунок нерухомого майна [PERSON] , так як зазначеним правочином майно, яке підлягало реалізації в процесі виконання судового рішення зі стягнення з [PERSON] грошових сум, вибуло з її власності до такої реалізації, правочин укладено між прямими родичами,є безгрошовим, чим порушено встановлений законом публічний порядок, а тому цей правочин у силу частини 2 статті 228 ЦК України є нікчемним та в силу частині 3 статті 215 ЦК України має бути визнаний недійсним. 10 серпня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми по цивільній справі № 591/4459/18 було забезпечено позов - [PERSON] заборонено вчиняти дії з відчуження вищеозначеної квартири. Зазначене вище обтяження було зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав, що вбачається із відомостей із бази даних про реєстрацію заяв тазапитів Державного реєстру речових прав від 11 серпня 2018 року. Будучи на зазначений період спору по цивільній справі № 591/4459/18 власником спірної квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не оформляла особовий рахунок по ній, що вбачається із листів ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр» від 07 жовтня 2019 року на адресу адвоката Казміренко Л.О. та від 11 вересня 2020 року на адресу Зарічного районного суду м.Суми по вказаній справі, в квартиру не вселялася, в ній не проживала і не реєструвала своє місце проживання. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року по цивільній справі № 591/4459/18 визнано недійсним договір дарування від 30 липня 2015 року квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. 30 липня 2015 року за № 1006. Ухвалюючи рішення по справі № 591/4459/18, Зарічний районний суд м. Суми виснував, що зазначена квартира була подарована [PERSON] своїй доньці [PERSON] в період, коли справа про стягнення з неї боргу на користь позивачки перебувала на розгляді в апеляційній інстанції, приймаючи до уваги той факт, що фактично [PERSON] разом з родиною проживає в іншому місті, суд приходить до висновку, що договір дарування був вчинений з метою ухилення від виконання судового рішення про стягнення боргу. Постановою Сумського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року по цивільній справі № 591/4459/18 рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року залишено без змін та набрало законної сили. Після апеляційного перегляду цивільної справи № 591/4459/18 відповідачка за цим позовом [PERSON] , не будучи фактично власником квартири за адресою [ADDRESS] , у супереч закону, правам таінтересам [PERSON] , не проживаючи та не маючи у ній ніякого майна, 18 січня 2022 року зареєструвала у ній своє місце проживання і місце проживання свого [PERSON] , [INFO] , що вбачається з Інформації на запит Сумської територіальної громади від 18 серпня 2023 року про реєстрацію [PERSON] та з Інформації на запит Сумської територіальної громади від18 серпня 2023 року про реєстрацію [PERSON] . До зазначеної реєстрації [PERSON] була постійно з 09 червня 2015 року зареєстрованою у власному будинку за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, наданого Зарічному районному суду м. Суми 24 червня 2019 року під час розгляду цивільної справи № 591/4459/18. З метою реалізації рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року в цивільній справі № 591/4459/18 у частині відновлення реєстрації права власності квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] для наступного продажу квартири органом ДВС і подальшого виконання рішення суду в цивільній справі № 592/13570/14-ц, позивач [PERSON] звернулася до Зарічного районного суду м. Суми із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2018 року по цивільній справі № 591/4459/18, яка була задоволеною, заходи скасовано ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2022 року в цивільній справі № 591/4459/18. Ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2022 року в цивільній справі №591/4459/18 була виконаною шляхом зняття державним реєстратором заборони, накладеної 10 серпня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми по зазначеній цивільній справі, також держаним реєстратором було поновлено право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15 серпня 2023 року. 16 серпня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем С.П., у виконавчому провадженні № 48786514, у присутності боржника [PERSON] , понятих і представника стягувача, було накладено арешт на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , складено і підписано: постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника [PERSON] , складено і підписано Акт державного виконавця про те, що при проведенні виконавчих дій іншого майна, на яке можна накласти арешт, не виявлено, у квартирі відсутні ознаки проживання дітей. 16 серпня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем С.П. було складено і направлено до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Вимогу виконавця про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] у виконавчому провадженні № 48786514, так як у вказаній нерухомості з 18 січня 2022 року зареєстрований син відповідачки [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , до Вимоги додана роздруківка фотографічних зображень зазначеної квартири, які свідчать про стан квартири та відсутність у ній ознак проживання і можливості проживання будь-яких осіб. Листом від 28 серпня 2023 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради повідомило зазначений відділ ДВС, що дозвіл на реалізацію квартири за адресою: [ADDRESS] не може бути наданий з наведених у відмові підстав. Позивачка вважає, що у відповідачки [PERSON] разом з сином [PERSON] , за вказаних у цьому позові об`єктивних обставин, не виник достатній, тривалий та будь-який зв`язок з певним місцем - квартирою за адресою [ADDRESS] , як із місцем постійного, тривалого (навіть тимчасового) проживання, тобто вказана квартира не є існуючим житлом вказаних осіб. Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, вважає, що відповідачка [PERSON] втратила право користування квартирою, відповідно похідним правам неповнолітнього на цей час сина відповідачки [PERSON] , останній також втратив таке право. Отже, за доказовою силою вказаних у цьому позові доказів та обставин у їх сукупності та кожного окремо, в т.ч., встановлених у доданих до позову судових рішеннях, відповідачка [PERSON] , після набрання 14 грудня 2021 року законної сили рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року у цивільній справі № 591/4459/18, усупереч пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, частини другої та третьої статті 13 ЦК України, діючи недобросовісно, порушуючи права та інтереси позивачки [PERSON] щодо виконання рішення суду в цивільній справі № 592/13570/14-ц і задоволення вимог стягувача у виконавчому проваджені № 48786514 за рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , - незаконно зареєструвала своє місце проживання у ній разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , що за таких умов зробило неможливим подальше виконання вказаного судового рішення через реєстрацію місця проживання. Після реєстрації місця проживання і до сьогодні [PERSON] з сином [PERSON] у вказану квартиру не вселялися, у ній не проживали і не проживають, у квартирі відсутні ознаки проживання будь-яких осіб, відсутнє будь-яке майно, меблі, кухонне обладнання, вимикачі світла, розетки тощо, можливість проживання в квартирі відсутня. Враховуючи викладені у цьому позові обставини у сукупності, [PERSON] не набула законного права на зазначену вище реєстрацію місця свого проживання, хоча зареєструвала його, а відповідно і не має права разом із сином Платоном на його захист, вони відсутні більше року у місці реєстрації без поважних причин, а їх реєстрація перешкоджає подальшому виконанню рішення суду по цивільній справі № 592/13570/14-ц і задоволення вимог [PERSON] у виконавчому проваджені № 48786514 за рахунок продажу зазначеної квартири, тобто наявні усі підстави для визнання вказаних осіб такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року позов залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків. 02 січня 2020 року представник позивача надав суду документи на виконання ухвали суду від 18 грудня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, призначено підготовче засідання на 26 червня 2024 року, о 09 год. 00 хв. 26 червня 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 17 вересня 2024 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідачів, відсутністю відомостей про їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 10 грудня 2024 року, 10 год. 00 хв. Витребувано з КП «Міськводоканал» СМР та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» інформацію. 10 грудня 2024 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено до 19 лютого 2025 року, 10 год. 00 хв., у зв`язку з неявкою до суду неявкою відповідачів, відсутністю відомостей про їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі правом подання відзиву не скористались. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року в цивільній справі - № 592/13570/14-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , на користь позивачки борг у розмірі 36500 грн. та 34400 доларів США, що за курсом НБ України станом на 09 квітня 2015 року становить 808755 грн. 52 коп., проценти за користування позикою у розмірі 25366 грн. 97 коп., 20702,01 доларів США, що за курсом НБ України станом на 09 квітня 2015 року становить 486711 грн. 19 коп. та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3654 грн. (т. І, а.с. 30-31). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року у наведеній справі в частині позовних вимог скасовано та відмовлено у цій частині позову. Резолютивну частину рішення суду викладено в наступній редакції: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договорами позики у грошовій одиниці України 36500 грн. та проценти за користування позикою в сумі 25366 грн. 97 коп.; борг за договорами позики в іноземній валюті 33800 дол. США та 20233 дол. 88 центів США процентів за користування позикою, а всього 54033 дол. 88 центів США, що за офіційним курсом НБУ на 09 квітня 2015 року становить 1270336 грн. 52 коп. (т. І, а.с. 34-36). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року у справі №592/13570/14-ц в порядку забезпечення позову заборонено [PERSON] вчиняти дії щодо відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна (т. І, а.с 37-38). Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Панченко О.В. від 02 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48786514 на виконання виконавчого листа №592/13570/14-ц за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу на загальну суму 1335857,49 грн. (т. І, а.с. 39). 24 грудня 2015 року ухвалою Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі № 592/13570/14-ц рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 квітня 2015 року, в не скасованій частині, та рішення апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року залишено без змін (т. І, а.с. 40-41). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року в цивільній справі №592/11770/16-ц задоволено подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до повного погашення боргу по рішенню Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2015 року у цивільній справі № 592/13570/14-ц (т. І, а.с. 42-43). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль С.П. прийнято виконавче провадження №48786514 з примусового виконання виконавчого документі №592/13570/14-ц від 31 серпня 2015 року (т. І, а.с. 44). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2018 року в цивільній справі № 591/4459/18 в порядку забезпечення позову заборонено [PERSON] вчиняти дії з відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І, а.с. 45). Зазначене вище обтяження було зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав, що вбачається із відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав від 11 серпня 2018 року (т. І, а.с. 46). Із листів ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр» від 07 жовтня 2019 року на адресу адвоката Казміренко Л.О. та від 11 вересня 2020 року на адресу Зарічного районного суду м. Суми вбачається, що будучи на зазначений період спору по цивільній справі № 591/4459/18 власником спірної квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не оформляла особовий рахунок по ній, в квартиру не вселялася, в ній не проживала і не реєструвала своє місце проживання (т. І, а.с. 47,48). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року в цивільній справі № 591/4459/18 визнано недійсним договір дарування від 30 липня 2015 року квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. 30 липня 2015 року за № 1006. Рішенням встановлено що зазначена квартира була подарована [PERSON] своїй доньці [PERSON] в період, коли справа про стягнення з неї боргу на користь позивача перебувала на розгляді в апеляційній інстанції, приймаючи до уваги той факт, що фактично [PERSON] разом з родиною проживає в іншому місті, суд прийшов до висновку, що договір дарування був вчинений з метою ухилення від виконання судового рішення про стягнення боргу (т. І, а.с. 49-52). Відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року рішення Зарічного районного суду м.Суми від 17 вересня 2021 року у справі № 591/4459/18 залишено без змін (т. І, а.с. 53-56). Згідно відомостей Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 18 серпня 2023 року вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] з 18 січня 2022 року є [ADDRESS] (т. І а.с. 57, 58). З листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, наданому Зарічному районному суду м. Суми на запит від 27 травня 2019 року, вбачається, що [PERSON] була з 09 червня 2015 року зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (т. І, а.с. 59). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2022 року у справі № 591/4459/18 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2018 року, а саме заборону [PERSON] вчиняти дії щодо відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] (т. І, а.с. 60). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15 серпня 2023 року вбачається, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2022 року в цивільній справі №591/4459/18 була виконаною шляхом зняття державним реєстратором заборони, накладеної 10 серпня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми в зазначеній цивільній справі, також держаним реєстратором було поновлено право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (т. І, а.с. 61-64). Відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16 серпня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем С.П., у виконавчому провадженні № 48786514, у присутності боржника [PERSON] , понятих і представника стягувана, було накладено арешт на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , складено і підписано Акт державного виконавця про те, що при проведенні виконавчих дій іншого майна, на яке можна накласти арешт, не виявлено, у квартирі відсутні ознаки проживання дітей (т. І, а.с. 65-67). 16 серпня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем С.П. направлено до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вимогу виконавця про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] у виконавчому провадженні № 48786514, для забезпечення виконання виконавчого листа №592/13570/14-ц виданого 31 серпня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми (т. І, а.с. 69-79). З Листа№27.1-26/1368 від 28 серпня 2023 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що дозвіл на реалізацію квартири за адресою: [ADDRESS] не може бути наданий, оскільки право користування має неповнолітній [PERSON] , [INFO] (т. І, а.с. 80). З відповіді Управління освіти і науки СМР на запит адвоката Казміренко Л.О. щодо надання інформації вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , станом на 10 листопада 2023 року не навчається у закладах освіти комунальної форми власності, підпорядкованих управлінню освіти і науки Сумської міської ради (т. І, а.с. 84). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22 січня 2024 року вбачається, що за [PERSON] : 30 липня 2015 року зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 23 січня 2015 року зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т. І, а.с. 88-89). З відповіді ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на запит суду вбачається, що Товариство не володіє інформацією щодо надання послуг з розподілу природного газу, зокрема, щодо наявності лічильника газу за адресою: [ADDRESS] (т. І, а.с. 155). Відповідно до відповіді КП «Міськводоканал» від 07 листопада 2024 року № 1081/22 в квартирі за адресою: [ADDRESS] мається лічильник холодної води, відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , в квартирі зареєстровано 2 мешканці: [PERSON] , [PERSON] . Згідно обігової відомості за період з січня 2022 року по жовтень 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] плата за користування послугою не здійснювалась (т. І, а.с. 156-165). Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» СМР від 29 січня 2025 року № 172/27.1-26 Управління вважає за можливе зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що органом опіки та піклування встановлено, що незважаючи на те, що батьки неповнолітнього мають право приватної власності на декілька об`єктів житлової нерухомості, в тому числі і у [ADDRESS] власник [PERSON] ) відповідач здійснила перереєстрацію місця проживання у житлі, яке їй не належить на праві власності, та яке являється предметом спору. Дані дії відповідача не могли бути направлені на забезпечення інтересів дитини, оскільки відповідно до п.п.2 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Дана норма Закону надає право власнику житла безперешкодно знімати з реєстрації осіб, зареєстрованих у його приватній власності, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей. На відміну від реєстрації місця проживання дітей у нерухомому майні, власниками якого є батьки дитини, реєстрація дитини у майні інших осіб, не надає гарантованого права дитини на збереження за ним права користування даним майном, тому що власник будь якої миті може зняти з реєстрації як батьків дитини, так і саму дитину без їх згоди. Тому дії вчинені відповідачем щодо перереєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] з її приватної власності (будинку), у приватну власність [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не забезпечують найкращих інтересів дитини (т. ІІ, а.с. 194). Справедливість, добросовісність і розумність відносяться до основних засад цивільного права, згідно з якими здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, шанування прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства, турботи про власні права й інтереси, а також про права та інтереси інших учасників з метою недопущення їх порушення, закріплення можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Справедливість визначається як критерій оцінки міжособистісних відносин у суспільстві і спрямована на ствердження в українській правовій системі принципу верховенства права. Цей принцип є, так званою, межею здійснення учасниками цивільних правовідносин своїх прав і виконання обов`язків, яка відділяє дозволену поведінку від недозволеної, справедливі, добросовісні і розумні дії від вчинків, які не відповідають цим критеріям. Принципи справедливості, добросовісності та розумності застосовуються при вирішенні питання щодо урегулювання цивільних правовідносин за відсутності їх нормативного або договірного урегулювання або за наявності такого урегулювання, тоді ці принципи застосовуються одночасно з відповідною цивільно-правовою нормою. Під час судового розгляду встановлено обставини, які вказують на те, що не дивлячись на те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року у справі № 591/4459/18, яке набрало законної сили 14 грудня 2021 року, визнано недійсним договір дарування від 30 липня 2015 року квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] 18 січня 2022 року здійснила реєстрацію як свого місця проживання у зазначеній квартирі, так і свого сина [PERSON] , [INFO] . При цьому відомості, які б вказували на фактичне проживання відповідачів в зазначеній квартирі відсутні, що освідчить про недобросовісну поведінку відповідачки з метою здійснення перешкод в можливій реалізації спірної квартири в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з [PERSON] . При цьому суд враховує наявність на праві власності у [PERSON] іншого нерухомого майна, що вказує на те, що втручання у право на спірне житло є пропорційним із законною метою позивачки. За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: квартирою [ADDRESS] , є обгрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved