Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених вимог просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 15796,01 грн, з них 14052,08 грн сума основного боргу (за період з лютого 2016 року по липень 2021 року), 199,80 грн 3% річних та інфляційне збільшення 1544,13 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року), та з відповідача [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 7894,45 грн, з них 7028,27 грн сума основного боргу (за період з 22 липня 2021 року по 31 березня 2024 року), 84,25 грн 3% річних та інфляційне збільшення 781,93 грн (за період з серпня 2021 року по січень 2022 року). В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал». Із даних про споживачів, що були передані на прямі розрахунки позивачу відповідно до рішення №526 особовий рахунок № [NUMBER] був відкритий на [PERSON] , інші відомості про останню відсутні, а згідно технічного паспорта станом на 28 лютого 2016 року (на день утворення боргу) співвласниками даного житлового приміщення є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які не зверталися до позивача із заявою про переоформлення особового рахунку. З 22 грудня 2023 року переоформлений на відповідача [PERSON] на підставі поданої заяви останнім. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем станом на 16 травня 2024 року є відповідач [PERSON] та станом на 31 березня 2024 року складає 21080,35 грн. Вказана заборгованість утворилась за період з лютого 2016 року по березень 2024 року. До 21 липня 2021 року у зв`язку з відсутністю приладу обліку холодної води, нарахування здійснювалися відповідно до норми та діючих на той час тарифів на 2 зареєстрованих осіб [PERSON] та [PERSON] , які були співвласниками даного житлового приміщення. Заборгованість за період з 28 лютого 2016 року по 21 липня 2021 року складає 14052,08 грн. З 22 липня 2021 року по 28 грудня 2023 року заборгованість становить 7028,27 грн, яка утворена з нарахувань на 1 особу - [PERSON] , який є власником даного житлового приміщення з 22 липня 2021 року. 29 грудня 2023 року споживачем було встановлено та опломбовано лічильник обліку холодної води, а тому з 29 грудня 2023 року по 31 березня 2024 року нарахування за надані послуги здійснювалося відповідно до показань лічильника, та були сплачені відповідачем. Позивач здійснив розрахунок боргу відповідачів з урахуванням положень\~ст. 625 ЦК України\~та загальна заборгованість відповідачів перед позивачем складає 23690,46 грн. Таким чином, позивач належним чином виконував та виконує покладені на нього законодавством обов`язки щодо надання послуг водопостачання та водовідведення, проте відповідачі порушували та порушують покладений на них обов`язок щодо оплати за надані послуги, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого станом на 19 грудня 2006 року, власниками квартири зазначені відповідачі [PERSON] , розмір частки власності , та [PERSON] , розмір частки власності (а.с.35). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №383353574 від 18 червня 2024 року, відповідачу [PERSON] з 22 липня 2021 року на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.18). Згідно даних реєстру територіальної громади м. Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб міста Дніпра\~ від 11 червня 2024 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого за період з 28 лютого 2016 року по 21 липня 2021 року утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 15796,01 грн, з яких сума основного боргу 14052,08 грн; інфляційне збільшення суми боргу 1544,13 грн; розмір 3% річних 199,80 грн (а.с.12-17). Також відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого за період з 22 липня 2021 року по 31 березня 2024 року утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 7894,45 грн, з яких сума основного боргу 7028,27 грн; інфляційне збільшення суми боргу 781,93 грн; розмір 3% річних 84,25 грн (а.с.15-17). Згідно ч. 3 ст.\~11, ч. 2 ст.\~509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених\~Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Згідно зі статтями 319, 322\~ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 1009,33 грн з кожного.

Outcome: approved