Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

02 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з належної йому квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 4272049; Зареєстровано: 22.12.2006 14:56:04 за №4272049 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська область, м.Харків, майдан Конституції, буд.1, під`їзд 7, поверх 4, (057) 731-57-69; 731-40-34; 731-39-42; info_1@khm.notary.gov.ua. Підстава обтяження: постанова 18.12.2006, Слідче Управління, Начальник відділу Колесник А.Б. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Додаткові данні: реєстрований №14711 від 22.12.2006 р. Заявник: Перша Харківська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що йому на праві власності за договором купівлі-продажу від 22.09.2006 року, який було укладено ним з [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А. та 24.10.2006 року зареєстровано за [PERSON] в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». У травні 2023 року він звернувся до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради з питанням щодо реєстрації у належній його квартирі [ADDRESS] дружини [PERSON] . Проте 09 травня 2023 року у реєстрації у належній його квартирі [ADDRESS] дружини [PERSON] йому відмовлено через те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування) на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та підпункту 1 пункту 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265. При цьому позивач вказує, що до 09.05.2023 року про обтяження належної йому квартири [ADDRESS] йому відомо не було. Також вказує, що з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 22.12.2006 року за № 4272049 реєстратором Першою Харківською державною нотаріальною конторою (колишня Перша Харківська ДНК), зареєстровано обтяження (тип обтяження) - арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження постанова від 18.12.2006 р. Слідчого Управління, Начальник відділу Колесник А.Б. У позові вказано, що відповідно до змісту постанови начальника відділення Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року, вбачається, що за розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370 встановлено: 29 листопада 2002 року [PERSON] по підробленій довіреності від імені [PERSON] оформив договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , наймачем якої був [PERSON] . З метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині можливої конфіскації майна) постановлено накласти арешт на квартиру [ADDRESS] . Позивач наголосив, що квартира [ADDRESS] придбана ним, [PERSON] , за договором купівлі-продажу 22 вересня 2006 року, зареєстрована на праві власності 24 жовтня 2006 року, а арешт на квартиру накладено 18 грудня 2006 року, майже через два місяці після придбання квартири. Після чого, 04.08.2023 року він звернувся з заявою до керівника слідчого управління ГУНП в Харківській області, в якій, посилаючись на вищезазначене, просив зняти арешт з квартири [ADDRESS] , проте у знятті арешту з належної йому на праві власності квартири відмовлено та запропоновано за зняттям арешту звернутися до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Окремо позивачем зазначено, що зі змісту листа т. в. о. начальника Слідчого управління Національної поліції в Харківській області ГУ НП України Дмитра Сойма від 14.08.2023 року № 19840 вбачається, що за даними обліку кримінальних справ УІАН ГУНП в Харківській області, кримінальна справа № 59030370 об`єднана з кримінальною справою №59060689; 09.09.2003 року кримінальну справу № 59030689 в порядку ст. 225 КПК України в редакції 1960 року направлено для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м.Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по кримінальній справі винесено вирок. Після чого, представником позивача було направлено запит до Фрунзенського районного суду м.Харкова для з`ясування питання надходження, можливого розгляду та надання відомостей щодо результатів розгляду кримінальної справи №59060689. З одержаного листа з Фрунзенського районного суду м. Харкова вих.№ с/арх. від 24.08.2023 р. вбачається, що згідно тимчасової інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України, реєстрація матеріалів кримінальних справ до 2011 року велася у відповідних обліково-статистичних картках чи реєстраційних журналах та алфавітних покажчиках за прізвищем, ім`ям та по-батькові особи, щодо якої розглядається справа. У зв`язку з чим Фрунзенський районний суд м. Харкова позбавлений можливості надати інформацію та копію вироку по кримінальній справі №59030689. Також позивач зазначає, що за результатами розгляду адвокатського запиту заступником начальника ВП - начальником СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Іриною Маник 08.09.2023 р. повідомлено, що згідно інформації Книги обліку кримінальних справ Фрунзенського ПВ ХМУ УМВС України в Харківській області кримінальна справа № 59030689 розслідувалась ч. 1 за ст. 358 КК України відносно [PERSON] та направлена до суду 11.09.2003 року. Кримінальна справа № 59030370 11.08.2005 року надіслана до слідчого управління УМВС України в Харківській області. Окремо зазначено, що відповідно до відповіді від 14.08.2023 року щодо кримінальної справи № 59030689 вказано, що за наявними даними обліку кримінальних справ УІАП ГУНП в Харківській області, зазначена кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 358 КК України, в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) 09.09.2003 року направлена для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м. Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по кримінальній справі винесено вирок. При цьому арешт на належну квартиру позивача накладено постановою начальника відділення Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року за розглядом матеріалів кримінальної справи № 59030370. Надані відомості Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області стосуються розглянутої у жовтні 2003 року кримінальної справи №59030689, а арешт на квартиру накладено у справі №59030370 18 грудня 2006 року. З відповіді Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області від 10.10.2023 року вбачається, що за даними журналу обліку статистичних карток Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, кримінальна справа № 59030370 11.08.2005 року надіслана до СУ ГУМВС України в Харківській області. Під час виконання запиту встановлено, що до архівного відділу УРТЗІ ГУНП в Харківській області кримінальна справа № 59030370 не надходила. На підставі викладеного, будь-які відомості з приводу надходження кримінальної справи № 59030370 до слідчого управління та її подальшого розслідування, відсутні. [PERSON] наголошує, що у зв`язку з наявністю накладеного арешту на майно порушує його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в звьязку з чим він вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.11.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.02.2024 року скасовано ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.11.2023 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 20.02.2024 року вищезазначена справа надійшла до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.02.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху. 07.03.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків позову. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.03.2024 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.04.2024 року через систему «Електронний суд» представником Головного управління Національної поліції в Харківській області Гвоздецькою О.М., яка діє на підставі довіреності, надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що кримінальну справу №59030370 від 11.08.2005 року направлено для розслідування до Слідчого Управління ГУ МВСУ в Харківській області. 18.12.2006 року постановою начальника відділення Слідчого Управління ГУ МВСУ в Харківській області Колесника А.Б. в рамках кримінальної справи №59030370 накладено арешт. При цьому представник зазначає, що Слідче Управління ГУНП в Харківській області не заперечує проти знаття арешту з нерухомого майна [PERSON] . Окремо вказано, що відповідно до інформації, зазначеній в позові вбачається, що розслідування кримінальної справи, в рамках якої накладено арешт здійснювалось співробітниками Слідчого управління ГУ МВС України в Харківській області, тобто тоді коли ГУНП в Харківській області не існувало. А тому, працівники ГУНП в Харківській області не вчиняли будь-яких дій відносно позивача. 16.09.2015 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ». 07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію». ГУНП в Харківській області було створено як юридична особа на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 16.09.2015 № 730 та зареєстровано як юридична особа 07.11.2015, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Головне управління Національної поліції в Харківській області не є правонаступником ГУ МВСУ в Харківській області, що вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також представник вказує, що з беручи до уваги суть спірних правовідносин, які стосуються повернення речових доказів, Верховний Суд дійшов висновку, що питання про повернення спірного майна необхідно вирішувати відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України, тобто за правилами кримінального судочинства, а тому вказаний спір повинні бути вирішення саме судом. З урахуванням викладеного, ГУНП в Харківській області покладається на розсуд суду щодо вирішення вказаної справи. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.05.2024 року залучено до участі в якості співвідповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області. 18.06.2024 року поштовою кореспонденцією від представника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області Тищенко В.В., яка діє на підставі довіреності, надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що постановою начальника відділу СУ ГУМВС в Харківській області Колесника А.Б. від 18.12.2006 року за розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370 встановлено: 29.11.2002 року [PERSON] по підробленій довіреності від імені [PERSON] оформив договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , наймачем якої був [PERSON] . З метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині можливої конфіскації майна) постановою накладено арешт на вищевказану квартиру. В подальшому, а саме 22.12.2006 Першою Харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4272049. Крім того, представником зазначено, що як вбачається з листа ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 07.06.2024 року №13953/119-24/03-2024 проведеною перевіркою встановлено, що накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , здійснено на підставі постанови слідчого по кримінальній справі №59030370. За наявними даними обліку кримінальних справ УІАП зазначена кримінальна справа №59030370 об`єднана з кримінальною справою №59030689 та об`єднаній кримінальній справі присвоєно єдиний №59030689. 09.09.2003 року кримінальну справу №59030689 в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) направлено для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м.Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м.Харкова по кримінальній справі винесено вирок. В подальшому встановлено, що за даними журналу обліку статистичних карток Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, 11.08.2005 року кримінальна справа №59030370 надіслана до СУ ГУМВС України в Харківській області. До архівного відділу УРТЗІ ГУНП в Харківській області кримінальна справа №59030370 не надходила. Перевіркою журналу обліку вхідної кореспонденції СУ ГУНП в Харківській області встановлено, що у відповідності до п.122 Наказу Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 року за №575/5, термін зберігання журналів обліку вхідної кореспонденції складає 3 роки. Таким чином, будь-які відомості з приводу надходження кримінальної справи №59030370 до слідчого управління та її подальшого розслідування, відсутні. В зв`язку з чим, на даний час слідче управління не має достатніх підстав для продовження арешту квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та не заперечує проти зняття арешту. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.06.2024 року витребувано докази. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.12.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Бондаренко Т.О. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, якою просила проводити розгляд цивільної справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С.А. від 22.09.2006 року за реєстровим номером №8356, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12265732 від 24.10.2006 року. Зі змісту постанови начальника Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року, вбачається, що за розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370, порушеної за фактом підроблення документів встановлено: 29 листопада 2002 року [PERSON] по підробленій довіреності від імені [PERSON] оформив договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , наймачем якої був [PERSON] . З метою забезпечення цивільного позову (виконання вироку в частині можливої конфіскації майна) постановлено накласти арешт на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332546816 від 17.02.2023 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження: 4272049; підстава: постанова 18.12.2006, Слідче Управління, Начальник відділу Колесник А.Б.; додаткові дані: реєстровий №14711 від 22.12.2006 року; заявник: Перша харківська державна нотаріальна контора. Згідно змісту відповіді Слідчого управління ГУНП в Харківській області №19840/119-24/01-2023 від 11.08.2023 року вбачається, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS] здійснено на підставі постанови слідчого по кримінальній справі №59030370. За наявними даними обліку кримінальних справ УІАП ГУНП в Харківській області, зазначена кримінальна справа №59030370 об`єднана з кримінальною справою №59030689 та об`єднаній кримінальній справі присвоєно єдиний №59030689. 09.09.2003 року кримінальну справу №59030689 в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) направлено для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м.Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м.Харкова по кримінальній справі винесено вирок. Відповідно до повідомлення Слідчого управління ГУНП в Харківській області №29613/119-24/01-2023 від 14.08.2023 року щодо кримінальної справи № 59030689 вбачається, що за наявними даними обліку кримінальних справ УІАП ГУНП в Харківській області, зазначена кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у скоєнні злочинів, передбачених ст. 358 ч. З КК України, в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) 09.09.2003 року направлена для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м. Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по кримінальній справі винесено вирок. Згідно листа з Фрунзенського районного суду м. Харкова вих.№ с/арх. від 24.08.2023 р. вбачається, що згідно тимчасової інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України, реєстрація матеріалів кримінальних справ до 2011 року велася у відповідних обліково-статистичних картках чи реєстраційних журналах та алфавітних покажчиках за прізвищем, ім`ям та по-батькові особи, щодо якої розглядається справа. У зв`язку з чим Фрунзенський районний суд м. Харкова позбавлений можливості надати інформацію та копію вироку по кримінальній справі №59030689. Зі змісту повідомлення СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 08.09.2023 року вбачається, що згідно інформації Книги обліку кримінальних справ Фрунзенського ПВ ХМУ УМВС України в Харківській області кримінальна справа № 59030689 розслідувалась за ч.1 ст. 358 КК України відносно [PERSON] та направлена до суду 11.09.2003 року. Кримінальна справа № 59030370 11.08.2005 року надіслана до слідчого управління УМВС України в Харківській області. Відповідно до змісту повідомлення Слідчого управління ГУНП в Харківській області №327АЗ/119-24/01-2023 від 10.10.2023 року щодо кримінальної справи № 59030689 вбачається, що за наявними даними обліку кримінальних справ УІАП ГУНП в Харківській області, зазначена кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) 09.09.2003 року направлена для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м. Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м.Харкова по кримінальній справі винесено вирок. За даними журналу обліку статистичних карток Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, кримінальна справа №59030370, 11.08.2005 року надіслана до СУ ГУМВС України в Харківській області. Під час виконання запиту встановлено, що до архівного відділу УРТЗІ ГУНП в Харківській області кримінальна справа №59030370 не надходила. Перевіркою журналів обліку вхідної кореспонденції СУ ГУНП в Харківській області встановлено, що у відповідності до п. 122 Наказу Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 року за №575/5, термін зберігання журналів обліку вхідної кореспонденції складає 3 роки. на підставі викладеного, будь-які відомості з приводу надходження кримінальної справи №59030370 до слідчого управління та її подальшого розслідування, відсутні. З відповіді слідчого управління ГУНП в Харківській області №13953/119-24/03-2024 від 07.06.2024 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , здійснено на підставі постанови слідчого по кримінальній справі №59030370. За наявними даними обліку кримінальних справ УІАП зазначена кримінальна справа №59030370 об`єднана з кримінальною справою №59030689 та об`єднаній кримінальній справі присвоєно єдиний №59030689. 09.09.2003 року кримінальну справу №59030689 в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) направлено для розгляду по суті до Фрунзенського районного суду м.Харкова та 15.10.2003 року Фрунзенським районним судом м.Харкова по кримінальній справі винесено вирок. В подальшому встановлено, що за даними журналу обліку статистичних карток Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, 11.08.2005 року кримінальна справа №59030370 надіслана до СУ ГУМВС України в Харківській області. До архівного відділу УРТЗІ ГУНП в Харківській області кримінальна справа №59030370 не надходила. Перевіркою журналу обліку вхідної кореспонденції СУ ГУНП в Харківській області встановлено, що у відповідності до п.122 Наказу Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 року за №575/5, термін зберігання журналів обліку вхідної кореспонденції складає 3 роки. Таким чином, будь-які відомості з приводу надходження кримінальної справи №59030370 до слідчого управління та її подальшого розслідування, відсутні. В зв`язку з чим, на даний час слідче управління не має достатніх підстав для продовження арешту квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та не заперечує проти зняття арешту. На даний час арешт майна продовжує діяти, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №332546816 від 17.03.2023 року. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що також підтверджується вищевказаною інформаційною довідкою №332546816 від 17.03.2023 року. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Правова природа арешту майна не змінилась і з прийняттям чинного\~КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, згідно зі\~ст. 170 КПК України\~завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У пункті 21.1 Постанови Великої Палати Верховного суду від 30.06.2020 року по справі № 727/2878/19 сформовано наступний правовий висновок: «Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за\~Кримінально-процесуальним кодексом України\~(далі\~КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому\~КПК України 1960 року\~(постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або\~КПК України 2012року\~(постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства». Тобто, Велика Палата Верховного суду визначила в даному пункті підстави для розгляду справи в порядку цивільного чи/та господарського судочинства, а саме: особа, на майно якої накладено арешт, не була учасником кримінального провадження; завершеного (вироком, постановою про закриття провадження) у порядку передбаченому\~КПК України 1960 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що [PERSON] був учасником кримінального процесу під час розслідування кримінальної справи № 59030370, в ході якої накладено арешт на майно. З повідомлень Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області вбачається, що саме у віданні цих органів наявна інформація щодо долі кримінальної справи № 59030370, архівних журналів обліку кримінальних справ та інші документів по справі. Згідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ч. 321\~ЦК України\~право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована\~статтею 391 цього Кодексу\~можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту накладеного на нерухоме майно, вже протягом 17 років порушується право позивача [PERSON] як власника, щодо вільного розпорядження майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача [PERSON] підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з зазначеного об`єкту нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved