Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

31.12.2024 року з Київського районного суду міста Одеси, до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов за підсудністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №12.02.2024-100002493 від 12.02.2024 року, у розмірі 13860 гривень 00 копійок та суму сплаченого позивачем судового збору, у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву , заперечень, зустрічного позову, клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст. ст. 128, 131 ЦПК України. Представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідачці [PERSON] рекомендованим листом за зареєстрованим місцем її проживання було надіслано поштою копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, позов з додатками та повістка про виклик у судове засідання, однак до судового засідання відповідачка не з`явилась, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про слухання справи за її відсутності до суду не подавала, правом на подання відзиву не скористалась. Згідно зі?ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи. та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням?ст. 281 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. 12 лютого 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір №12.02.2024-10000249 від 12.02.2024 року. За умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати відповідачці кредит у сумі 7000 грн із строком кредитування 42 дні. Первинний період кредиту 14 днів з дня його надання. У свою чергу, [PERSON] зобов`язалася повернути кредит до 24 березня 2024 року, сплатити проценти за ставкою «Економ»?2% за один день користування кредитом (застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно) та за ставкою «Стандарт»?2,5% за один день користування кредитом (застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ»). Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом складенням [PERSON] заявки (оферти) на укладання даного договору та підтвердженням ТОВ «Споживчий центр» цієї пропозиції. [PERSON] підписала кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором Е531). Того ж дня, тобто 12 лютого 2024 року, ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] (платіжна карта 5375-41ХХ-ХХХХ-8524 ) 7000 гривень кредитних коштів. [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 24 березня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 13860 гривень, із яких: 7000 гривень заборгованість по тілу кредиту; 6860 гривень нараховані проценти. Статтею 11 ЦК України?встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до?статті 202 ЦК України?правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та два- чи багатосторонніми (договори). За змістом?статті 207 ЦК України?(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша?статті 626 ЦК України). В силу частини першої?статті 628 ЦК України?зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою?статті 638 ЦК України?договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень?статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію»?(тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі?Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому?статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до?Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої?статті 3 Закону №675-VIII?електронний підпис одноразовим ідентифікатором?дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою?статті 1054 ЦК України?визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою?статті 1048 ЦК України?(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої?статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень пункту 1 частини першої?статті 512 ЦК України?слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою?статті 526 ЦК України?встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього?Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог?відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до?статті 610 ЦК України?порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою?статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої?статті 81 ЦПК України?кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію від платності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем)?Е531. Отже, ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» перерахувало грошові кошти (7000 гривень) на картковий рахунок? [NUMBER] , про що свідчить фінансовий документ?квитанція Liqpay (ID платежу: 2425214609) від 12 лютого 2024 року, а також довідка-розрахунок) про стан заборгованості за кредитним договором. [PERSON] .??не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти в установлений кредитним договором строк (до 24 березня 2024 року). За таких обставин з?? [PERSON] .??на користь ТОВ «Споживчий центр», слід стягнути заборгованість за кредитним договором. Статтею 251 ЦК України?визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до?статті 252 ЦК України?строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої?статті 530 ЦК України?якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою?статті 631 ЦК України?строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою?статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої?статті 263 ЦПК України?має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої?статті 1048 ЦК України?про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою?статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою?статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За кредитним договором сторони встановили строк кредитування тривалістю 42 днів. Водночас у справі відсутні докази щодо пролонгації цього строку. Розмір денної процентної ставки становить 2.33% Отже, з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості становить 13850 гривень з яких: 6850 розмір нарахованих процентів за користування кредитом (7000х2.33%х42) 7000 розмір отриманих та не повернутих кредитних коштів. Саме ця заборгованість має бути стягнута з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до положень?статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі ?2422 гривень 40 копійок. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved