Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Леонова Олександра Євгеновича звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивачки просив розірвати шлюб, укладений 19 липня 2017 року між позивачкою та відповідачем, який був зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1190. На обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що 19 липня 2017 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , який сторони зареєстрували у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1190. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та розходження поглядів щодо ведення спільного сімейного господарства, внаслідок чого шлюбні стосунки сторони припинили. Шлюб між сторонами носить формальний характер, наразі місцезнаходження та проживання відповідача невідоме. У зв`язку з чим позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 27 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання останні повідомлені належним чином. 26.02.2025\~на адресу\~суду надійшла\~письмова заява\~представника позивачки\~про розгляд\~справи за\~відсутності сторони\~позивачки,\~заявлені вимоги\~ [PERSON] \~підтримує,\~просить суд\~їх задовольнити\~та проти\~ухвалення заочного\~рішення не\~заперечує(а. с. 33). Згідно із ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~розгляду повідомлявся\~належним чином\~за останнім\~відомим місцем\~реєстрації його\~проживання:\~ [ADDRESS] та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. За даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 14.02.2025 [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.\~с. 31). Згідно з\~відміткою поштового\~відділення поштові\~відправлення з\~судовою повісткою\~про виклик\~в судові\~засідання на\~07.02.2025\~та 27.02.2025 не\~отримані адресатом,\~наявна відмітка,\~що адресат\~відсутній за\~вказаною адресою(а. с. 25, 32). Частина 2 ст. 247 ЦПК України передбачає, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, сторона позивачки не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію позивачки по суті заявлених нею позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 липня 2017 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1190. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 6). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, і це має істотне значення. У силу ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved