Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в квітні 2024р. звернулося в суд із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 85 555 грн. 99 коп. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] , в якій проживає [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 р., утворилась заборгованість у розмірі 85 555 грн. 99 коп. з оплати за послуги теплопостачання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про судове засідання відповідач повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». У строк встановлений судом ухвалою відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010 року. Відповідач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією та гарячою водою, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідачу. Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.07.2024 року наявна заборгованість у сумі 85 555 грн. 99 коп. Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Наявність договірних відносин між сторонами у справі не встановлена, проте, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У силу статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005. Внаслідок неналежного виконання споживачем [PERSON] зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 01 липня 2024 року виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 85 555 грн. 99 коп., що підтверджується розрахунком боргу за теплоенергію ДМП Івано-Франківськтеплокомуненерго. В порушення вимог чинного законодавства України та умов вищезазначеного Договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання, як споживач, виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 року має заборгованість з оплати за послуги з теплопостачання у розмірі 85 555 грн. 99 коп. Згідно ст. ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача з наданих послуг теплопостачання або ж спростування доводів представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Отже, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 3028 гривня 00 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved