Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

22.05.2024 р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою судді Покопцевої Д.О. від 29.05.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяви посилається на те, що 27.03.2006\~р.\~між ВАТ\~«Маріупольський завод\~важкого машинобудування»,\~правонаступником якого\~є ПрАТ\~«Маріупольський завод\~важкого машинобудування»,\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №\~2РР-00742\~від 27.03.2006\~р.\~про надання\~позики в\~сумі 254\~117\~грн.\~00\~коп.\~строком на\~15\~років та\~6\~місяців з\~метою виплати\~вартості квартири\~ [ADDRESS] \~за договором\~купівлі-продажу\~квартири №\~2РСБ-01141\~від 30.03.2006\~р.,\~укладеним між\~ВАТ «Маріупольський\~завод важкого\~машинобудування» та\~відповідачем,\~відповідно до\~умов погоджених\~та викладених\~в ньому\~сторонами.\~Таким чином,\~ВАТ «Маріупольський\~завод важкого\~машинобудування» перед\~ [PERSON] \~ було\~виконано взяті\~на себе\~зобов`язання щодо\~надання в\~кредит (позику)\~коштів згідно\~умов договору\~№ 2РР-00742\~від 27.03.2006\~р.\~31.07.2023\~р.\~між відповідачем\~із ВАТ\~«Азовзагальмаш» було\~укладено договір\~№ 31\~про припинення\~трудового договору, тобто, звільнення відповідача із підприємства ВАТ «Азовзагальмаш» відбулось 31.07.2023 р., а строком повного дострокового виконання/ погашення позики згідно договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. є дата 01.10.2013 р. ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», на підставі постанови господарського суду міста Києва від 30.01.2019 р. по справі №910/8259/16, перебуває у ліквідаційній процедурі. Відповідно до довідки ліквідатора ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» станом на 28.02.2019 р. та 01.02.2021 р. заборгованість відповідача згідно договору № 2 РР-00742 від 27.03.2006 р. становила 129 841,67 грн. та 129 558,09 грн. На виконання умов договору №09/06-002 відступлення права вимоги від 09.06.2021 р., ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» було передано ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання [PERSON] обумовленого зобов`язання. Отже, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» є належним кредитором [PERSON] при виконанні грошового зобов`язання на підставі договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р., а також всіма іншими додатковими правами як Кредитора у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником/Відповідачем відповідного грошового зобов`язання на підставі договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із [PERSON] , - 29 558 грн. 09 коп. заборгованості, 32 783 грн. 52 коп. - 3%-річних та 300 242 грн. 38 коп. - інфляційних втрат на підставі договору №2РР-00742 від 27.03.2006 р. та договору №09/06-002 відступлення права вимоги від 09.06.2021 р., а також витрати, пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 4 352,00 грн. В судові засідання 16.07.2024 р., 21.10.2024 р., 10.12.2024 р. та 17.02.2025 р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином. Представник позивача Грищенко О.М. (діє на підставі довіреності від 24.04.2024) надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судові засідання 16.07.2024 р., 21.10.2024 р., 10.12.2024 р. та 17.02.2025 р. відповідач не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України». Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ 27.03.2006 р. між ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та [PERSON] було укладено договір № 2РР-00742, за умовами якого відповідачу було надано безвідсоткову позику в сумі 254 117 грн. строком на 20 років 6 місяців з метою оплати вартості квартири [ADDRESS] , яка отримується відповідачем за договором з ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» протягом 10 календарних днів з дати укладення договору купівлі-продажу і договору застави (іпотеки). Позика надається шляхом видачі готівкою та погашається внесенням на поточний рахунок ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» рівними частками по 1059 грн. щомісячно. За бажанням позичальника допускається дострокове погашення боргу. В матеріалах справи наявний видатковий касовий ордер ВАТ «МЗТМ» № 1152 від 30.03.2006 р. про видачу [PERSON] грошової суми в розмірі 254 117 грн. (а. с. 45). Додатковою угодою № 1 від 31.10.2008 р. до договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. сторони погодили зміни до вищевказаного договору, а саме, п. 3.1. розд. 3 в такій редакції: «Позика погашається внесенням на поточний рахунок позикодавця грошових коштів рівними частками по 1059 грн. щомісячно. Виплата позичальником позики призупиняється на період з листопада 2008 року по квітень 2009 року (6 місяців) включно. За бажанням позичальника допускається дострокове погашення боргу». Відповідно до змісту додаткової угоди № 2 від 27.03.2006 р. до договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. сторони погодили зміни до вищевказаного договору, а саме, п. 3.1. розд. 3 в такій редакції: «У випадку припинення трудових відносин з ВАТ «Азовзагальмаш» позичальник зобов`язаний протягом 60-ти календарних днів з моменту розірвання трудового договору з ВАТ «Азовзагальмаш» погасити позику грошовими коштами». З наявного в матеріалах справи розпорядження про припинення трудового договору № 31 від 31.07.2013 р. судом встановлено, що [PERSON] було звільнено 31.07.2013 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В матеріалах справи наявний протокол проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-05-20-000090-1, сформований 30.05.2021 р., з якого вбачається, що через електронний майданчик оператора - ТОВ «Електронні торги України» за замовленням арбітражного керуючого Куделі М.О., було проведено електронний аукціон з номером лоту - 31, що складається з: права вимоги до [PERSON] в сумі 129 558, 09 грн. Переможцем вказаного аукціону зазначено ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». Сума, що підлягає сплаті переможцем електронного аукціону, становить 7 756, 66 грн. Крім того, в матеріалах справи наявний акт про придбання майна на аукціоні від 09.06.2021 р., укладений між ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», складений щодо відступлення права вимоги, яке складається з: права вимоги до [PERSON] в сумі 129 558, 09 грн. Також судом встановлено, що з метою оформлення результатів купівлі-продажу майнових прав ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» 09.06.2021 р. між ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було укладено договір № 09/06-002 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» відступило ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» право вимоги до [PERSON] за договором № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. зі всіма додатковими угодами до нього, який укладено між ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», правонаступником якого є ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», та [PERSON] , виконання якого забезпечене договором іпотеки, який укладено 30.03.2006 р. між ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», правонаступником якого є ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 787, з метою забезпечення виконання зобов`язання за договором № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. Пунктом 1.8. вказаного договору встановлено, що станом на момент укладення цього договору сума заборгованості боржника за договором позики відповідає сумі заборгованості, що була вказана в оголошенні про проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-05-20-000090-1. Відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі права вимоги (приймання-передавання документів, що підтверджують право вимоги) згідно договору № 09/06-002 відступлення права вимоги від 09.06.2021 р. ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» передало ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» оригінали та копії документів на підтвердження права вимоги згідно переліку зазначеному в п. 1 акту. Станом на 20.05.2024 р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Ніко-Тайс», на підставі договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. та договору № 09/06-002 відступлення права вимоги від 09.06.2021 р. становить 29 558 грн. 09 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачі порушують зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» свої зобов`язання за договором № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. виконав та надав грошові кошти в загальному розмірі 254 117 грн. Стаття 87 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні. Відповідно до ст. 88 Кодексу України з процедур банкрутства в акті про придбання майна на аукціоні зазначаються: ім`я (назва) та місце проживання (місцезнаходження) продавця та покупця, а також оператора авторизованого електронного майданчика; відомості про майно, придбане на аукціоні, та його ціна; адреса веб-сторінки, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; інформація про повну сплату ціни за придбання майна на аукціоні. Отже, судом встановлено, що 30.05.2021 р. було проведено відкриті електронні торги (аукціон) за результатами якого оформлено протокол проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-05-20-000090-1, а також 09.06.2021 р., між ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» складений акт про придбання майна на аукціоні, у відповідності до ст. ст. 87-88 Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до встановлених судом обставин, наявних в матеріалах доказів новим та належним кредитором по відношенню до відповідача [PERSON] є ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», котрий користується всіма правами, передбаченими нормами і положеннями чинного законодавства України, котрі витікають з договору № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. та додаткових угод до нього, за умовами якого відповідач отримав позику. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості відповідача в заявленому позивачем розмірі 29 558, 09 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано доказів чи власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Також судом встановлено, що станом на момент звернення ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до суду заборгованість за договором № 2РР-00742 від 27.03.2006 р. не погашена. Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення 27.03.2006 р. між ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та [PERSON] договору № 2РР-00742, за умовами якого відповідачу було надано безвідсоткову позику в сумі 254 117 грн., існування заборгованості відповідача за вказаним договором, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем зазначеної заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення суми заборгованості. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що матеріалами справи підтверджується те, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» є належним кредитором по відношенню до відповідача [PERSON] за існуючим грошовим зобов`язанням. Відповідальність позичальника за порушення умов договору передбачена ч. 1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач у позовній заяві посилається на те, що у ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» виникло право вимоги до відповідача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі договору №2РР-00472 від 27.03.2006 р., за період існування заборгованості, а саме 02.10.2013 р., що є наступним день після спливу шістдесяти календарних днів з моменту розірвання трудового договору з відповідачем. Відповідно до наданого у позовній заяві розрахунку 3% річних та суми інфляційних втрат за заявлений позивачем період для стягнення з 02.10.2013 р. по 20.05.2024 р. судом встановлено, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» просить стягнути 3% річних в розмірі 32 783, 52 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 300 242, 38 грн. Отже, з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач на цей час не виконав свого зобов`язання щодо повернення грошової суми позики у повному обсязі, а тому суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь суми основного боргу в розмірі 29 558, 09 грн. за договором № 2РР-00742 від 27.03.2006 р., з урахуванням 3% річних у розмірі 32 783, 52 грн. та суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 300 242, 38 грн., як просить позивач у своїй позовній заяві. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у повному обсязі, оскільки заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підтверджені доказами. На підставі положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 4352 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.

Outcome: approved