Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

У вересні 2024 року позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2020 року в смт Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Заводській, буд. 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Бородянського районного суду Київської області від 04.08.2020р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На момент ДТП автомобіль потерпілого був застрахований у позивача ПАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №293845а9ко від 07 листопада 2019 року. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та Страхового акту №ARX2596602 від 27.07.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 12 102 грн. 37коп. Так, ПАТ «СК «АРКС» сплатило на користь потерпілого страхове відшкодування в сумі 12 542 грн. 84 коп. На момент ДТП цивільно -правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», яка виплатила позивачу 7 223 грн. 55коп. з урахування фізичного зносу. Посилаючись на те, що різниця між фактичним розміром збитків, які поніс позивач у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, та страховим відшкодуванням складає 5 319 грн. 29 коп. (12 542грн. 84 коп. - 7 223 грн. 55коп.), позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 5 319грн. 29 коп. Ухвалою суду від 19.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. 07.01.2025 р. від представника третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що ПАТ «СК «УСГ» було здійснено виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 7 223 грн. 55 коп. на користь ПАТ «СК «АРКС». Таким чином, ПАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою за полісом в повному обсязі. Просить суд провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. 23.01.2025 року від відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що виплати ПАТ «СК «УСГ» були здійснені ще 16.09.2020 року і лише 06.11.2023 року позивач надіслав претензію про виплату різниці між страховим відшкодуванням і збитками. Оскільки строк позовної давності закінчився, просить суд відмовити в позові в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову міститься прохання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому просив в позові відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності. Представник третьої особи до суду не з`явився, в поясненнях просив розглянути справу без його участі. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 19.07.2020 року в смт Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Заводській, буд. 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Бородянського районного суду Київської області від 04.08.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.16) Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 20.07.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 12 102 грн. 37 коп. (а.с.25). 27.07.2020 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» склала Страховий акт, згідно якого було прийняте рішення випалити [PERSON] 12542,84 грн. (а.с.27). 28.07.2020 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснила виплату [PERSON] 12542,84 грн. (а.с.29). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно із полісом №147524611 (а.с.30). 16.09.2020 р. ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу автомобіля на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «АРКС» у розмірі 7 223 грн. 55коп. (а.с.31). Позивач, посилаючись на недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, та обов`язок винуватця ДТП сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 5 319 грн. 29 коп., звернувся до суду з даним позовом. Відповідач заявив про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Так, у частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До страховика позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу №147524611. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зокрема, згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Згідно зі статтями 29, 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату ПАТ «СК «АРКС» у розмірі 7 223грн. 55 коп. з урахуванням зносу та суми франшизи. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши вказані норми матеріального права, дійшов висновку про те, що вимоги позивача про компенсацію йому завданих збитків у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілій особі гуртуються на вимогах ст. 993 ЦК України та могли б бути задоволені. Втім, відповідач заявив вимогу про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду. Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Відповідно до ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 р. у справі №200/13392/13-ц зазначив: «При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення ст.515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування». У конкретній справі до спірних правовідносин застосовується суброгація як порядок відшкодування шкоди, встановлений ст. 993 ЦК України: «До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки». Оскільки ДТП відбулося 19.07.2020, то з регресною вимогою позивач міг звертатися до винуватця ДТП впродовж 3 років. Позивач звернувся до суду в вересні 2024 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. За таких обставин, позов Приватного акціонерного товариства СК «АРКС» до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування збитків слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed