Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

26 вересня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 06 жовтня 2000 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №15. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого 06 жовтня 2000 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 06 жовтня 2000 року, який зареєстрований Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №15. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, 21 січня 2009 року (а.с. 8). Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. З огляду на те, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, то згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved