Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

27 травня 2024 року представник позивачки [PERSON] адвокат Каланжов Владислав Іванович (дія на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії ВН №1331180) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] з [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON] , як матері малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів до досяжності дитиною трьох років; - допустити негайне виконання в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України стягнення аліментів на утримання дружини за один місяць. В обґрунтування позову вказав, що 17 січня 2023 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис№13. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] , у графі батько зазначено громадянин України [PERSON] . 23 квітня 2024 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення №495/1978/24, за яким з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільного сина в розмірі частини всіх доходів, до досяжності дитиною повноліття. Наразі позивачка [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] разом не проживають, позивачка з дитиною мешкають окремо, а саме офіційно зареєстровані на території Республіки Німеччина. Внаслідок збройної агресії рф проти України, позивачка зараз не працює, вимушена перебувати з дитиною за кордоном, іншого джерела доходів не має, а відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча є працездатною особою. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, з таких підстав вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали. 13.08.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Гафійчука Сергія Дмитровича ( діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії ВН №1378033 від 18 червня 2024 року) звернувся до суду з клопотанням про витребування у [PERSON] інформацію про місце її перебування на час розгляду даної справи, а також інформацію щодо отримання чи неотримання виплати на утримання позивачки [PERSON] чи сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 13 серпня 2024 року задоволено клопотання сторони відповідача та витребувано запитувану інформацію. 05.09.2024 на адресу суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Каланжова В.І. надійшла заява на виконання ухвали суду щодо витребування інформації в якій зазначив, що [PERSON] та син [PERSON] на час розгляду справи перебувають у Республіці Німеччина, земля Рейнланд-Пфальц, район Вайнштрассе, Швайген-Рехтенбах, де офіційно зареєстровано їх місце проживання. Щодо отримання чи неотримання виплат на утримання позивачки та сина зазначив, що жодних виплат ані [PERSON] , ані син не отримують. Оскільки такої довідки, яка б засвідчувала, що вона не отримує виплат не передбачено. Крім того, сторона позивача додатково зазначила, що обов`язок батька утримувати дитину та мати до досягнення дитиною трирічного віку не можу залежати від країни перебування позивачки та виплат або іншої державної допомоги. 25.09.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено заочне рішення, яким позов представника позивача - адвоката Каланжова В.І. задоволено в повному обсязі. 06.11.2024 на адресу суду надійшла заява (Вхід. № 31699/24) про перегляд заочного рішення від преставника відповідача - адвоката Гафійчука С.Д. 04.12.2024 ухвалою суду скасовано заочне рішення суду від 25.09.2024 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Каланжов В.І. підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що законодавством передбачено право його довірительки на утримання відповідачем до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку незалежно від її матеріального становища і того, чи вона працює, чи отримує допомогу закордоном в якості біженки. Представник відповідача адвокат Гафійчук С.Д. просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що позивачка перебуває закордоном, отримує допомогу від Федеративної Республіки Німеччина, відтак не може претендувати на виплату їй аліментів. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 84 СК України). Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Ст. 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку(доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. З матеріалів справи встановлено, що сторони 17 січня 2023 року зареєстрували шлюб у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис №13. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №74 від 15 лютого 2023 року. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2024 року справа №495/1978/24 (провадження 2/495/1559/2024) користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільного сина в розмірі частини всіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Із пояснень представника позивача випливає, що [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та проживає разом з малолітнім сином [PERSON] . Позивачка тимчасово не працює, внаслідок збройної агресії рф проти України вимушена перебувати з дитиною за кордоном в Республіці Німеччина, джерела доходів не має. Відповідач\~проживає окремо від позивачки та дитини. Доказів того, що відповідач не може надавати відповідну матеріальну допомогу позивачці в ході судового розгляду не здобуто. Відтак в ході розгляду справи суд впевнився в наявності сукупності фактів, що регламентують підстави для призначення утримання (аліментів) на матір дитини, а саме: проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, можливості батька дитини надавати на утримання матері дитини матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до положень ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст.84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006№ 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки малолітній син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю (позивачкою), а також враховуючи, що позивачка здійснює догляд за дитиною і зв`язку із цим не працює, вона має право на утримання від колишнього чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходяться малолітня дитина, яка не досягла трьохрічного віку, яка потребує постійного материнського догляду, можливостей відповідача, який добровільно допомогу не надає, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку\~(доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах стягнення суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 79, 80, 84,85, 122 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved