Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому вказував, що з 14 листопада 2014 року до 01 жовтня 2021 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2023 року (цивільна справа №473/1832/23) з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Однак 09 червня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ). [INFO] у них народився син [PERSON] . Враховуючи те, що [PERSON] здійснює догляд за дитиною, а тому позивач здійснює утримання дружини та малолітнього сина. Враховуючи вказані обставини, а саме зміну його сімейного стану та матеріального стану, а тому [PERSON] просив зменшити розмір аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу). 31 липня 2024 року від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач не довів існування обставин, що є передбаченими законом підставами для зменшення розміру аліментів, зокрема погіршення його матеріального стану. При цьому просив врахувати, що одруження [PERSON] та народження у нього іншої дитини, на яку він не сплачує аліменти, самі по собі не свідчать в динаміці про погіршення його матеріального стану та не є підставами для зменшення розміру аліментів. 26 вересня 2024 року представниця позивача [PERSON] надала суду заяву про зміну підстав позову (яка була прийнята судом), у якій додатковою підставою для зменшення розміру аліментів зазначила те, що у судовому наказі від 02 травня 2023 року (цивільна справа №473/1832/23) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів не було враховано, що внаслідок акубаротравми, отриманої [PERSON] під час участі у бойових діях із захисту територіальної цілісності України, а також внаслідок інших захворювань, пов?язаних з проходженням військової служби, значно погіршився стан його здоров`я. В іншій частині надала обґрунтування, аналогічне зазначеному у первісному позові. 03 жовтня 2024 року від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач не довів факту значного погіршення стану його здоров`я, оскільки надані в цій частині докази вказаної обставини не підтверджують, а навпаки спростовують (відповідно до них [PERSON] отримав лише легкі травми). В іншій частині надав обґрунтування, аналогічне зазначеному у відзиві на первісний позов. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача [PERSON] , його представниця [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідачки [PERSON] , її представник [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Заслухавши пояснення представниці позивача [PERSON] , представника відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, з 14 листопада 2014 року до 01 жовтня 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 22). Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2023 року (цивільна справа №473/1832/23) з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 10). 09 червня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) (а.с. 9). [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 8). Аналізуючи вимоги та заперечення представників сторін, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20. У своїх постановах від 19 червня 2024 року у справі №686/22677/23, від 27 листопада 2024 року у справі №613/1404/23 Верховний Суд зазначив, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Водночас, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 зазначено, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров`я когось із них; в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у цій постанові погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач уклав шлюб та має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від іншого шлюбу, суперечитиме її інтересам, а тому такі обставини самі по собі не є підставами для зменшення розміру аліментів. До подібних висновків Верховний Суд неодноразово приходив й в інших постановах, зокрема від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23 та від 16 вересня 2024 року у справі №591/6388/22. З матеріалів справи вбачається, що після стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] змінився сімейний стан [PERSON] , який одружився та у нього народився син [PERSON] . Дружина позивача перебуває в декретній відпустці та разом з сином знаходиться на утриманні позивача. Водночас, згідно довідки ВЛК від 27 грудня 2022 року №6343 (а.с. 63) 18 липня 2022 року [PERSON] отримав акубаротравму під час участі у бойових діях із захисту територіальної цілісності України (травма легкого ступеня). Також у позивача з?явилися інші супутні захворювання (захворювання хребта), пов?язані з проходженням військової служби. Внаслідок цього [PERSON] був визнаний придатним до військової служби, однак непридатним до служби у високомобільних десантних військах, що вказує на погіршення стану його здоров`я. Вказана обставина (враховуючи специфіку наказного провадження) не була врахована у судовому наказі від 02 травня 2023 року (цивільна справа №473/1832/23) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів. Встановлені судом обставини (зміна сімейного стану позивача + погіршення стану його здоров?я) в сукупності є прямо передбаченими ст. 192 СК України підставами для зменшення розміру аліментів, а тому позов про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача підлягає задоволенню. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути 1 211,20 грн судового збору.

Outcome: approved