Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі позивач або ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] укладено електронний Договір №7117233 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, року (далі Правила) (додаються) та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. 29.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було укладено Додаткову угоду до Договору №7117233 про надання споживчого кредиту (далі Додаткова угода до Договору). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, року. Строк кредиту 360 днів. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 28.10.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів, що становить 14089,2 грн. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №7117233. Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 11800 грн - тіло кредиту та 21563,64 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 14089,2, всього - 47452,84 грн. Заочним рішення від 09.12.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості за Договором № 7117233 про надання споживчого кредиту в розмірі 47452,84 (сорок сiм тисяч чотириста п`ятдесят двi гривнi 84 копiйки), з яких сума кредиту 11800,00грн, сума процентів за користування кредитом 35652,84грн, нараховані проценти за 60 календарних днів - 14089,20грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень 00 копійок). В решті вимог - відмовлено. Ухвалою суду від 17.01.2025 заяву адвоката Мікрюкова Сергія Володимировича, який діє в інтересах [PERSON] , про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2024 року по справі №308/15970/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Скасовано заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2024 року по справі №308/15970/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до судового засідання для розгляду справи по суті на 11 год. 00 хв. 18 лютого 2025 року в залі судового засідання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» - Городніщева Єлизавета Олегівна про витребування доказів та витребувано з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, наступну інформацію: -інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); -підтвердження факту зарахування коштів 28.09.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", у сумі 9800 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230); -підтвердження факту зарахування коштів 29.09.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", у сумі 2000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230). Обгрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення представник відповідача стверджував, що рішення суду від 09.12.2024 ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки одним з основоположних принципів правосуддя є принцип змагальності сторін. Відсутність відповідача при розгляді даної справи суттєво порушує право [PERSON] на справедливий суд в контексті порушення принципу змагальності. Відповідач категорично не погоджується ні з сумами коштів, що присуджені до стягнення та взагалі із отриманням коштів у вигляді кредиту з огляду на наступне. Стверджує, що договір №7117233 від 28 вересня 2023 року про надання споживчого кредиту не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме [PERSON] , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Відповідач також не визнає факту заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Окрім того, зазначив, що матеріали справи не містять і доказів того, що позичальником виконані умови Договору позики та надано відповідачу позику у розмірі 11 800 грн., оскільки відсутні докази того, що на рахунок відповідача перераховувалась позика та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем. Стверджував, що на обґрунтування заявленого позову позивачем додано лише Картка обліку Договору (розрахунок заборгованості) за кредитним, складену Директором ТОВ "АВЕНТУС УКРАIНА" [PERSON] без будь-яких дати чи номеру, яка сама по собі, за відсутності інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність'' (виписки з особового рахунку клієнта та ін.) не може бути оцінена судом як належний і достатній доказ в підтвердження факту наявності заборгованості у відповідача та її розміру. Вказана довідка містить інформацію лише про розмір заборгованості. З її змісту неможливо детально розрахувати дійсний розмір заборгованості відповідача, періоди, за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів, якщо такі мали місце тощо. 15.01.2025 представником позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» - Крюковою М.В. подано заперечення щодо заяви про перегляд заочного рішення, в якому вона просила заяву перегляд заочного рішення залишити без задоволення. В обґрунтування заяви стверджувала, що електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. А тому жодних сумнівів в тому, що 28.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту не виникає. Зазначила, що у зв`язку із неможливістю самостійно надати докази підтвердження належності банківської картки Відповідачу Представником Позивача разом із подачею позовної заяви було подано клопотання про витребування доказів. Проте, суд дане клопотання не розглянув, у зв`язку з чим просила його задоволити. Вказала, що сума заборгованості за Договором №7117233 від 28.09.2023 року розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (копія додається до позовної заяви). Як Первісний Кредитор, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Стверджувала, що проценти відповідачу нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, погодженого нового строку та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. 06 лютого 2025 року АТ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 17.01.2025 подав запитувану інформацію стосовно рахунків [PERSON] 12 лютого 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (після скасування заочного рішення) в якому він проти позову заперечує у зв`язку з тим, що договір кредиту не укладав. Зокрема зазначив, що договір №7117233 від 28 вересня 2023 року про надання споживчого кредиту (далі - договір кредиту) не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме [PERSON] , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. 12 лютого 2025 року до електронного суду надійшов лист із АТ КБ «Приватбанк» від 03.02.2025 року №20.1.0.0.0/7-250123/2831-БТ та відповідно до нього відповідачу стало відомо, що на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] IBAN [NUMBER] , на яку 28.09.2023 р. здійснено переказ коштів на суму 9800грн та 29.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 2000 грн. Інформація про платників відсутня. Проте ні платника, ні призначення платежу не зазначено. Однак, встановити чи ці кошти перераховувало ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «Авентус Україна» чи будь-яка інша юридична або фізична особа неможливо. Отже, в справі відсутні належні та допустимі докази надання кредитних коштів у кредит. До позовної заяви також не додано розрахунок заборгованості, а розрахунок заборгованості зазначений в позовній заяві є необґрунтованим, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Вказує, що наданий ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» витяг з реєстру боржників до договору факторингу містить підпис лише представника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», який сформував цей витяг, та печатку цього товариства. Оформлений у такий спосіб документ не може підтверджувати наявну у реєстрі боржників інформацію, тому не може вважатися належним та допустимим доказом відступлення права вимоги. Зазначає, що [PERSON] є військовослужбовцем призваним по мобілізації з 22 червня 2024 року відповідно всі відсотки нараховані ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» мають бути списані. Позивачем 18.02.2025 подано відповідь на відзив в якому він заперечує проти доводів викладених відповідачем. Зокрема зазначає, що станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Отже, відповідачу проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим просить задоволити позов у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У день розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Мікрюков Сергій Володимирович подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю участі в іншому судовому засіданні по справі №907/9/25 за позовною заявою Приватного підприємства "Ужгород-Трейд", м. Ужгород до Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород та до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЧ ДЕВЕЛОПЕР", м. Ужгород за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСОЙЛСФЕРА", м. Київ про визнання недійсними договорів в Господарському суді Закарпатської області призначеному на 18 лютого 2025 року на 11.00. Однак, таке до задоволення не підлягає, оскільки представником не подано доказів того, що саме він, як представник, бере участь у вказаній справі. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи, зокрема, у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України). Враховуючи, те, що судом не встановлено поважності причин неявки представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце проведення судового засідання, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, враховуючи висловлену ним позицію письмово у заяві про перегляд заочного рішення та відзиві на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 28.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (далі Відповідач), дата народження - [INFO] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №7117233 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, року (далі Правила) та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. 29.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», укладено Додаткову угоду до Договору № 7117233 про надання споживчого кредиту (далі Додаткова угода до Договору). Згідно умов Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди до Договору, сума наданого кредиту (загальний розмір) складає 11800 грн (п. 1.3. Кредитного договору з урахуванням Додаткової угоди до Договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (22.09.2024) вказані в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору з урахуванням Додаткової угоди до Договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Так після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту Відповідачу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив йому пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими Відповідач ознайомився до моменту укладання. Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C4210», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 9800 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" про перерахування коштів. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору Сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 гривень, у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 11800 гривень. Тип кредиту - кредит.» Додаткова угода була підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C3281», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 2000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" про перерахування коштів. Перерахування коштів відповідачу також підтверджується інформацією АТ «Приватбанк» від 29.01.2025 №20.1.0.0.0/7 - 250121/10660-БТ на 308/15970/24 від 17-01-2025, який повідомив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (ІBAN [NUMBER] ) на яку 28.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 9800грн. та 29.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 2000грн. Як зазначено у вказаній інформації, відомості про платника відсутні. Разом з тим, оскільки перерахування коштів здійснено у заявленій позивачем сумі та строк, відомостей про перерахування вказаних сум іншим платником відповідачем не подано, то суд вважає доведеним, що переказ коштів здійснювався на виконання Кредитного договору від 28.09.2023 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача викладені в заяві про перегляд заочного рішення про те, що в матеріалах справи відсутні докази укладення Кредитного договору та перерахування коштів. Крім того суд зазначає, що оформлюючи кредитний договір відповідач заходить на Вебсайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 28.10.2023 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 11800 грн * 1,99% = 234,82 грн*60 календарних днів = 14089,2 грн. Щодо доводів відповідача про відсутність розрахунків, виписок про рух коштів, то суд зазначає, що оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за таким рахункам. Стосовно правильності нарахування процентів за користування кредитом. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив, що [PERSON] є військовослужбовцем призваним по мобілізації з 22 червня 2024 року. Враховуючи неможливість встановлення часу та строку нарахування відсотків по договору позики, вважає, що всі відсотки нараховані ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» мають бути списані відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оцінюючи вказані доводи суд виходить з наступного. Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Представником відповідача до зави про перегляд заочного рішення надано довідку військової частини [NUMBER] від 30.06.2024 з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 22.06.2024 призваний по мобілізації. З огляду на викладене, суд вважає доведеним наявність підстав для звільнення відповідача від сплати процентів за кредитним договором від 28.09.2023 №7117233 за період з 22.06.2024 по 25.07.2024. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6105,32грн. процентів за користування кредитом за період з 27.05.2024 по 22.06.2024. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Відповідно до пп. 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», Позивач) є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК №В0000495 від 21.01.2022 року, виданим Національним банком України та має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу за цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (Копія додається) - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором на суму кредиту - 11800 грн., сума процентів за користування кредитом - 21563,64 грн. Сума процентів списанню не підлягає, оскільки нарахування здійснювалось, за період з 28.09.2023 по 30.12.2023, тобто, до проходження відповідачем військової служби. Таким чином станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 11800 грн - тіло кредиту та 21563,64 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти - 6105,32грн, всього -39468,96грн. Відповідач розмір кредитної заборгованості та її складові не спростував, контррозрахунку боргу не надав, а відтак суд вважає доведеним заявлений позивачем розрахунок. Стосовно доводів відповідача про відсутність належних доказів відступлення права вимоги. Представник відповідача зазначає, що звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» вважає себе кредитором, право вимоги до якого перейшло на підставі договору факторингу. Однак позивачем не надано акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, який вказує на перехід прав вимоги, та самого реєстру боржників за договором факторингу. Наданий ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» витяг з реєстру боржників до договору факторингу містить підпис лише представника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», який сформував цей витяг, та печатку цього товариства. Оформлений у такий спосіб документ не може підтверджувати наявну у реєстрі боржників інформацію, тому не може вважатися належним та допустимим доказом відступлення права вимоги. Щодо реєстру боржників суд зазначає, що позивачем до позовної заяви додано належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ «Про захист персональних даних». Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Зазначене підтверджується також постановою КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц. Аналогічний правовий висновок міститься постанови КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість у сумі 11800грн - тіло кредиту та 21563,64 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти - 6105,32грн, всього -39468,96грн. Також суд враховує, що, як неодноразово відзначав ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить стягнути 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Для подання даної позовної заяви позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Городніщевої Є.О., з якою було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року. Відповідно до умов Договору про надання правової (правничої) допомоги № 26/08- 2024 від 26 серпня 2024 року, укладеного між Городніщевою Є.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», викладених в п. 4.4., факт наданих послуг підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторонами також були погоджені умови оплати за зазначеним Договором, відповідно до п. 4.6 Клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач подав рахунок-фактуру за надання правової (правничої) допомоги до Договору про надання правничої (правничої) допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року; копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року. Як зазначено у позовній заяві очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 10000,00 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Так, загальне правило розподілу судових витрат визначене у статтях 137, 141 ЦПК України. Разом з тим вказаними нормами визначено критерії,

Outcome: partial