Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив визнати за\~ним в\~порядку спадкуванняправо власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,62 умовних кадастрових гектарів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» с. Несолонь Звягельського району Житомирської області, яка знаходиться на території Брониківської сільської ради Звягельського району Житомирської області (далі за текстом земельний пай). В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті матері відкрилась спадщина, що складається з земельного паю, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено. Сторони в письмових заявах просили розглянути справу без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено,\~що [INFO] \~в с.\~Несолонь Новоград-Волинського\~районуЖитомирської області у віці 80 років померла [PERSON] , яка на момент смерті проживала з сином [PERSON] , позивачем у даній справі. Родинні стосунки між останніми підтверджуються копією свідоцтва про народження. За життя спадкодавиця розпорядилась своїм майном, склавши 10.05.2002 заповіт на свого сина [PERSON] . Спадкова справа до майна померлої була заведена приватним нотаріусом за заявою позивача, якому у зв`язку з відсутністю документа на спадкове майно 05.08.2024 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельний пай після смерті [PERSON] . З повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23.05.2024 та 26.09.2024 слідує, що на ім`я померлої [INFO] зареєстровано під №352 та видано сертифікат на право на земельну частку серії ЖТ №0219692 розміром 3,62 га. Позивач є єдиним спадкоємцем своєї померлої матері, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. Для вирішення цієї справи підлягають застосуванню норми ЦК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст.1215 ЦК України). Земельна частка (пай) це певна умовна земельна частка, виділена при приватизації державних та комунальних сільськогосподарських підприємств (всім відомих колгоспів), розміри якої визначаються в умовних кадастрових гектарах. Характерною особливістю земельних часток (паїв) є те, що вони не були виділені в натурі, тобто не мають чітко визначених меж та розташування на місцевості. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну частку (пай), є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, чинній на момент смерті спадкодавиці) визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 зазначеного вище Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що [PERSON] за життя правомірно набула право власності на земельний пай, у зв`язку із чим його можна вважати спадковим майном померлої, яке успадкував її син, позивач у даній справі. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, вказані позивачем обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та враховуючи неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (інвалідність ІІ групи), то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved