Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

04.12.2024 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Товариство) звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №494070-КС-001 від 25.03.2024, що становить 82523,60 грн, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 25.03.2024 між відповідачем та Товариством укладено кредитний договір №494070-КС-001. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 19000 грн шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором та станом на 14.11.2024 утворилася заборгованість в розмірі 82523,60 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19000 грн, суми прострочених платежів по процентах - 60673,60 грн, суми прострочених платежів за комісією - 2850 грн, яку позивач просить стягнути. 06.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений строк подав до суду відзив, де просить відмовити в задоволені позовних вимог у частині стягнення заборгованості по відсоткам та платежів за комісією, оскільки він проходить військову службу в ЗСУ. 18.12.2024 Товариство подало додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідач не надав суду належних доказів перебування на військовій службі. Крім того, навіть у разі перебування відповідача у лавах Збройних Сил України, стягненню підлягають тіло кредиту, проценти, нараховані до його мобілізації, а також комісія за надання кредиту. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, встановив наступні обставини та правовідносини. Встановлено, що 25.03.2024 Товариство направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №494070-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, яку відповідач прийняв (акцепт). 25.03.2024 між Товариством та відповідачем укладено електронний договір №494070-КС-001 про надання кредиту, за яким останньому надано кредит на суму 19000 грн з фіксованою стандартною відсотковою ставкою 2% та зниженою процентною ставкою 1,15159869% за один день користування кредитом, на строк 24 тижнів (дата повернення 09.09.2024). Згідно з умовами даного договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору - № [NUMBER] . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором «UA-5178». Комісія за надання кредиту: 2850 грн (пункт 2.5 договору). Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору (пункт 3.2.2 договору). Заявник перед заповненням заявки та до укладення договору має самостійно ознайомитися з інформацією, в тому числі необхідною для отримання кредиту і про наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця, що розміщена на сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/ (пункт 2.1.1 Правил надання споживчих кредитів). Згідно з витягом анкети [PERSON] з інформаційно-телекомунікаційної системи https.//my.tpozyka.com, відповідачем вказано персональні дані, а також номер телефону [NUMBER] та номер банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] . Товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в розмірі 19000 грн шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою вих.№1137/11 від 22.11.2024. 21.01.2025 до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що акціонерним товариством «Перший Український міжнародний Банк» випущено платіжну картку № [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . З даних звіту по транзакціях з використанням/без використання БПК, що були випущені до рахунку, власником якого є [PERSON] за період 25.03.2024 по 09.09.2024 вбачається, що 25.03.2024 на картку зараховано переказ у сумі 19000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості борг за вказаним кредитним договором станом на 14.11.2024 складає 82523,6 грн, з яких 19000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 60673,6 - суми прострочених платежів по процентах, 2850 грн - сума заборгованості за комісією, що підтверджено даними довідки про стан заборгованості, розрахунку заборгованості. Відповідач не здійснював оплату процентів згідно з графіком платежу та не повернув тіло кредиту. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що [PERSON] не повернув отримані кошти у визначений договором строк, що не заперечував у відзиві, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19000 грн. При цьому розмір заборгованості за процентами за договором про надання кредиту №494070-КС-001 від 25.03.2024 слід розрахувати виходячи з наступного. Відповідач до матеріалів цивільної справи долучив довідку №1581 від 10.05.2024, виданою МОУ військової частини [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.04.2024 №121 військовослужбовець військової служби за контрактом [PERSON] з 29.04.2024 зарахований в списки особового складу частини та на всі види забезпечення. Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.», відсотки за період проходження військової служби відповідачем по спірному кредитному договору не нараховуються. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що проценти за користування кредитом у період з 26.03.2024 по 28.04.2024 підлягають стягненню, оскільки у вказаний період відповідач не перебував на військовій службі, а тому на нього не поширювалася дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З огляду на вищевикладене, розмір відсотків за користування кредитом за договором про надання кредиту №494070-КС-001 у період з 26.03.2024 по 28.04.2024 становить 9753,6 грн (1900грн/100% х 1,15159869% х 22 днів + 1900грн/100% х 2% х 13 днів). Крім того, договором передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 2850 грн. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості». Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2850 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону. Разом з тим, відповідач не звільнений відповідно до п. 15 ст. 14 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від сплати заборгованості по комісії за надання кредитних коштів. Тому наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту 2850грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №494070-КС-001 про надання кредиту від 25.03.2024 в загальному розмірі 31603,6 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 19000 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 9753,6 грн та за комісією у сумі 2850 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову на 38,3 % від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 927,78 грн.

Outcome: partial