Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

01 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14900 грн 00 коп, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 квітня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений Кредитний договір (оферти) № 29.04.2023-100000815. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29 квітня 2023 року, строком на 35 днів. Згідно п. 3.1 Договору визначено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності та встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п. 4.3 Договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодаця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 14900 грн 00 коп, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн, по процентам в розмірі 4900 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 29.04.2023-100000815 від 29 квітня 2023 року та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував про винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явилася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді № 883385 від 04 листопада 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі дані вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 04 грудня 2024 року та на 26 лютого 2025 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 26 лютого 2025 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений Кредитний договір (оферти) № 29.04.2023-100000815, що підтверджується копією договору, доданою до матеріалів справи. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29 квітня 2023 року. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 35 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 02 червня 2023 року, що зазначено у заявці від 29 квітня 2023 року, яка є частиною кредитного договору, копія якої додана до матеріалів справи. Згідно п. 3.1 Договору визначено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності та встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п. 4.3 Договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодаця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 14900 грн 00 коп, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн, по процентам в розмірі 4900 грн, що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1\~статті 638 ЦК України\~визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено\~ст. 549 ЦК України. Відповідно до\~ст. 617 ЦК України\~відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже,\~суд констатує,\~що відповідач\~був ознайомлений\~і погодився\~з умовами\~та правилами\~надання кредиту,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~договору про\~надання кредиту №\~29.04.2023-100000815від 29 квітня 2023 року. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати визначених сторонами у договорі процентів. Відповідач до суду за викликом не з`явився, відзив на позов не подав, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав. Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що відповідач\~порушив умови кредитного договору,\~добровільно заборгованість\~не сплатив,\~а тому\~позовні вимоги\~слід задовольнити\~повністю та\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Споживчий\~центр» заборгованість\~за кредитним договором\~№ 29.04.2023-100000815від 29 квітня 2023 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок

Outcome: approved