Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини із [PERSON] , яка померла [INFO] , визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , а також визнання за нею права на земельну частку (пай) площею 1,\~12 ум.кад.га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області (Грімненська сільська рада) згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №\~143868 від 12.03.1997, за реєстровим №\~444, в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивувала тим, що разом із своєю сім`єю проживала з [PERSON] на [ADDRESS] , остання була одинокою сім`ї не мала, чоловік [PERSON] - [PERSON] помер у 1982 році. [PERSON] померла [INFO] , після смерті останньої відкрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну частку (пай) площею 1,\~12 ум.кад.га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, однак звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, через неможливість встановлення родинних зв`язків. Оскільки [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилась, сім`ї та інших близьких родичів не мала, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті, оформити спадщину в позасудовому порядку не може, просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівської області - міський голова Черевичник І.І. у відзиві від 24.10.2024 позов не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши пояснення представника позивачки, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №\~200/14136/17 (провадження №\~61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, [PERSON] померла [INFO] , що убачається із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Із пояснень представника позивачки [PERSON] в суді, із змісту позовної заяви, копії довідки виконавчого комітету Комарнівської сільської ради Львівського району Львівської області №\~214 від 22.08.2024 убачається, що [PERSON] , сім`ї не мала, з 1997 року до дня смерті [INFO] проживала разом із позивачкою [PERSON] , [INFO] на [ADDRESS] , вели спільне господарство, позивачка доглядала [PERSON] . Згідно засвідчення пароха УГКЦ Стрийської єпархії Комарнівського деканату від 20.04.2023, копії будинкової книги, чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який проживав з останньою на [ADDRESS] помер у 1982 році. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що проживає в с. Грімно Львівського району Львівської області, позивачку [PERSON] знає давно, остання після смерті свого чоловіка проживала у будинку на [ADDRESS] разом із [PERSON] , вели спільне господарство, [PERSON] доглядала [PERSON] , а після смерті останньої у 2007 році займалась її похованням, сім`ї у [PERSON] чи інших близьких родичів не було - чоловік помер у 1980-х роках. Про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] ствердив в суді і свідок [PERSON] , який пояснив, що є сусідом [PERSON] , остання дітей не мала, з [PERSON] близько 10 років, постійно, проживала на [ADDRESS] , [PERSON] доглядала [PERSON] , а після смерті в 2007 році займалась похованням. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно статті 1264 ЦК Уркаїни у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, оскільки судом в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт проживання однією сім`єю більше п`яти років [PERSON] та позивачки [PERSON] , остання є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті спадкодавця, яка померла [INFO] . Відповідно до\~положень ст.\~1216,\~1217,\~1218\~ЦК України спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із Витягу з Книги записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району №\~953/308-22 від 25.10.2022, інших матеріалів справи видно, що [PERSON] за життя, на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №\~143868 від 12.03.1997, за реєстровим №\~444 належала земельна частка (пай) площею 1,\~12 ум.кад.га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області (Грімненська сільська рада). [PERSON] померла [INFO] . Згідно Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №\~77547474 від 04.07.2024, Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №\~77547490 від 04.07.2024, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти/спадкові договори відсутні. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Голубець І.Г., позивачці [PERSON] відмовленні у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через неможливість встановлення родинних відносин позивачки із спадкодавицею. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 та 2 ст.\~2\~цього ж\~Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), площею 1,\~12 ум.кад.га, що підтверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №\~143868 від 12.03.1997 за реєстровим №\~444, таке майно увійшло до складу її спадкового майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивачка фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, відтак позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є підставними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved