Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У вересні 2024 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути на свою користь з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з центрального опалення у розмірі 10 540,20 грн, з центрального гарячого водопостачання у розмірі 10 427,40 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з центрального опалення у розмірі 30 340,58 грн, центрального постачання гарячої води у розмірі 41 808,20 грн, за спожиті з 01.11.2021 року по 01.07.2024 року послуги з теплової енергії у розмірі 36 331,32 грн, з постачання гарячої води у розмірі 42 447,61 грн; за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1006,48 грн та гарячого водопостачання у розмірі 504,66 грн, з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 178,64 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 01.05.2018 року КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" є виконавцем комунальних послуг з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року з центрального опалення та з центрального постачання гарячої води (послуги з ЦО /ЦПГВ). З 01.11.2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). Будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому під`єднаний до мереж тепло - та водопостачання, як наслідок квартира кв. [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло - та водопостачання, а тому відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ, від яких у встановленому чинним законодавством порядку не відмовивлялись (не відключались). Позивач надає відповідачам щомісячно послуги, проте відповідачі у порушення вимог законодавства своєчасно не сплачують за споживі послуг ЦО/ЦПГВ та ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року складає 150 927,71 грн, за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року з центрального опалення в розмірі 30 340,58 грн, за послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 41 808,20 грн; за період з 01.11.2021 року заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 36 331,32 грн, за послуги з постачання гарячої води у розмірі 42 447,61 грн. Також, за вищевказаною адресою існує заборгованість у період до 31.10.2021 року заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку послуг з центрального опалення у розмірі 178,64 грн, за період з 01.11.2021 року з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн, з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн. Також, на підставі договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 укладеного між ПАТ ""КИЇВЕНЕРГО" та КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" набув право грошової вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з центрального опалення та/або з центрального постачання гарячої води у розмірі 30 967,60 грн. У зв`язку з вказаними обставинами просить позов задовольнити. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с 96-97). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано докази у справі (а.с. 99). Представник позивача Антонченко А. у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання, у якому просила проводити судове засідання за її відсутності, розстрочити [PERSON] виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання, у якому просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила розстрочити рішення суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі (а.с. 107-110, 123-126, 137-140, 152-154). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511) та від 28.03.2018 року № 34 (5085) (а.с. 7, 8). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386873945 від 15.07.2024 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 31). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2008 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності по 1/6 частині [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 113). Згідно інформації КП "ГІОЦ" з реєстру територіальної громади м.Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 98). На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води (а.с.6). Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з центрального опалення та/або з центрального постачання гарячої води у розмірі 20 967,60 грн (а.с. 32-33). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі ліцензії. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Сторона позивача зазначає, що виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ст. 12 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як вбачається зі змісту позовної заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору було підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних Закону України «Про житлово-комунальні послуги» положень договорів про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Так, за змістом положень ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов ст.ст. 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. До того ж, слід зазначити, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 року (справа № 910/7968/19). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з позовної заяви, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2024 складає 150 927,71 грн. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Крім того, позивач на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до Відповідачки з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 20 967,60 грн. Також, за вищевказаною адресою існує заборгованість у період до 31.10.2021 року заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку послуг з центрального опалення у розмірі 178,64 грн, за період з 01.11.2021 року з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн, з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Однак,відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, відсутності заборгованості за отримані послуги чи існування її в меншому розмірі ніж заявлено позивачем та/або доказів ненадання відповідних послуг. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів підлягають задоволенню. Суд зазначає, що позивач заявив вимогу про солідарне стягнення вказаної заборгованості, з відповідачів, поряд з цим, під час розгляду справи, судом встановлено, що власниками нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в рівних частинах є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак [PERSON] є неповнолітнім - 2007 року народження, а отже суд покладає обов`язок щодо сплати встановленої заборгованості на відповідачів у відповідності до їх часток, а на відповідача [PERSON] також сплату заборгованості за частку [PERSON] . З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 8,60 грн, а всього стягнути 614,20 з кожного. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи визнання позову [PERSON] , стягнути з неї на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" судовий збір у розмірі 302,80 грн та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 4,30 грн, а всього стягнути 307,10 грн. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про розстрочення сплати заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та триває на території України. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства, визнання позову відповідачем [PERSON] , враховуючи, що на території України введено воєнний стан, матеріальне становище відповідача, які є тією обставиною, що ускладнить виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до переконання про те, що [PERSON] необхідно розстрочити виконання цього рішення строком на дванадцять місяців щомісячними платежами у розмірі у розмірі 2 410,90 грн не пізніше 26 (двадцять шостого) числа кожного місяця на рахунок Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved