Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Кобилинець Т.В. просить суд постановити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Великотурянською сільською радою Долинського району 20.02.1985 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] розірвати. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.1985 року вона уклала шлюб з відповідачем. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, постійні побутові конфлікти. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони тривалий час проживають як сусіди, хоча місце реєстрації одне, вони не ведуть спільного господарства та облаштували побут та умови проживання порізно. Їхній шлюб на даний час є формальним. Вона намагалася всіма силами зберегти сім`ю, та нажаль це їй не вдалося, оскільки відповідач не йшов на контакт. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: На підставі ухвали від 30.01.2025 року суд відкрив провадження у даній справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій зазначила, що просить суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Аналогічно з заявою звернувся відповідач [PERSON] , в якій просив розгляд справи про розірвання шлюбу провести за його відсутності, позовні вимоги визнає. Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: Сторони по справі перебувають у шлюбі з 20.02.1985 року, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11). Між сторонами виник спір із приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: вивчивши письмову заяву позивачки та відповідача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Таким чином, позивач не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними неможливим. Позивачка просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачка у зв`язку з розглядом даної справи понесла 1211,20 гривні зі сплати судового збору, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 3). На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved