Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання разом зі спадкодавцею - [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років та, відповідно, визнання права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер дід [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме по 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . 1/4 частину вказаної вище квартири після смерті [PERSON] успадкував його син (батько позивача)- [PERSON] на підставі заповіту, іншу 1/4 частину квартири після смерті [PERSON] також успадкував син (батько позивача) [PERSON] .Решта 2/4 частини належала [PERSON] (батькові позивача) та його співмешканці [PERSON] в рівних частинах. Після смерті батька позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на 3/4 частини квартири. 21.06.2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на законом (після батька) на 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] .[INFO] померла [PERSON] , проте за життя [PERSON] не встигла залишити ні заповіту, ні дарчої, у зв`язку з чим відкрилась спадщина. Щодо оформлення прав на спадкування решти 1/4 частини вказаної квартири, яка належала [PERSON] , [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину після померлої не може видати, оскільки немає підтвердження того факту, що [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.За таких обставин, [PERSON] вимушений звернутися до суду із вказаною заявоюза захистом своїх прав. Провадження у справі відкрито 20.11.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником Київської міської ради надано відзив на позов де зазначено наступне. Так, представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, оскільки [PERSON] не надано жодних доказів ані спільного ведення господарства зі спадкодавцем, ані спільного харчування, ані спільних витрат та гадання взаємної допомоги. Просив розглянути справу без його участі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити та покласти судові витрати на [PERSON] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Правом надати пояснення по суті справи не скористався. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2024 державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Рабіновичу Григорію Олександровичу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , яке складається з 3/4 частин квартири [ADDRESS] . Як свідчить зазначене свідоцтво частини квартири належали померлому: частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державної адміністрації Шевченківського району м. Києва 08.06.1993, частина, на підставі цього ж свідоцтва належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за заповітом якого був - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та частина, на підставі цього ж свідоцтва, належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав. Крім того, як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державної адміністрації Шевченківського району м. Києва 08.06.1993, частина квартири [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] . Витяг про державну реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданий Чотирнадцятою київською нотаріальною конторою 31.07.2024, свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відкрито спадкову справу № 72773919. Позивач [PERSON] звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за померлою. Разом з тим, державним нотаріусом 31.07.2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки порушено вимоги ст. 68 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.1, 4.4., 4.12., 4.14 (глави 10) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зважаючи на те, що не встановлено факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Матеріали справи свідчать про те, що за життя [PERSON] не залишила на випадок своєї смерті ні заповіту, ні дарчої, у зв`язку з чим відкрилась спадщина на 1/4 частину вказаної квартири. Відповідно до спадкового реєстру інші спадкоємці які б прийняли спадщину за законом, станом на 31.07.2024 року відсутні, заповіти не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З огляду на відсутність у померлої [PERSON] спадкоємців за законом та заповітом, [PERSON] вважає себе спадкоємцем четвертої черги у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Вказує, що [PERSON] та його батько [PERSON] перебували в цивільному шлюбі, постійно проживаючи в квартирі по вул. Мельникова , там же проживав і проживає позивач. Батько позивача, [PERSON] та сам [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки Так, відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як свідчить паспорт позивача, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.08.2007 р. Як вбачається з довідки Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.03.2024 № 108-1786за адресою [ADDRESS] були зареєстровані серед інших [PERSON] з 18.01.1990 по 07.11.2013; [PERSON] з 21.08.1990 по 19.05.2020 та [PERSON] з 23.08.2007 по теперішній час. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [ADDRESS] , компетентним органам зробила заяву наступного змісту: особисто знаю [PERSON] з його народження, він проживає у квартирі [ADDRESS] . Зараз Григорій збирає документи щоб оформити спадщину на частину квартири після смерті мачухи - [PERSON] . Жили вони як всі сім`ї, разом робили ремонт, готували їсти, кудись їздили на вихідні . Десь у 2017 році помер батько [PERSON] , а через три роки і [PERSON] , [PERSON] їх обох поховав, поставив пам`ятники. Справжність підпису [PERSON] посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олофінський О.В. Також, як свідчить договір-замовлення від 07.04.2020 та додаток № 1 до договору-замовлення від 07.04.2020 р., позивачем було організовано та здійснено поховання [PERSON] . Спадкування, в розумінні положень ст. 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкоємцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 61-22277св18, в якій зазначається, що відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги, що позивач та [PERSON] були зареєстровані і проживали в квартирі [ADDRESS] відповідно з 1990 року та 2007 року, з огляду на те, що під час розгляду справи не було отримано доказів про те, що спадкодавець та позивач не були пов`язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов`язків суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на частку у спадковому майні, то відповідно до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Враховуючи доведеним факт проживання [PERSON] разом зі спадкодавцею - [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років, відсутність доказів того, що [PERSON] мала інших спадкоємців, та з огляду на фактичне прийняття [PERSON] спадщини, підлягає задоволенню і вимога позивача в частині визнання права власності на квартири [ADDRESS] . Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти останні на [PERSON] . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved