Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.08.2024 позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, про скасування заборони відчуження нерухомого майна, задоволено, скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладену 16.01.1998 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. та зареєстровану в Державному реєстрі речових прав за № 49681405 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Наталією Василівною 22.10.2004 (номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 1403080 від 22.10.2004), а також стягнуто з відповідача на користь позивачів судовий збір. Представник позивачів - адвокат Чиляєва І.А., звернулася до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що з метою забезпечення представництва інтересів позивачів в суді під час розгляду даної справи та надання інших видів правової допомоги між позивачем та адвокатом Чиляєвою І.А. було укладено Договір про надання правової допомоги № 106/05 від 24.05.2024. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла та очікувала понести у зв`язку з розглядом справи № 756/12176/24, зазначено у позовній заяві. Згідно вказаного розрахунку сума судових витрат складає 15 000,00 грн. Разом з тим, під час розгляду вказаної справи розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складає 19 000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 106/5 від 24.05.2024, додатковою угодою № 1 від 24.05.2024, актом про надані послуги (виконані роботи) від 28.01.2024 та платіжними інструкціями. Представником відповідача Некротюк О.О. подано заперечення, в яких остання просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн., зазначаючи, що сторона позивача, усупереч вимогам статті 141 ЦПК України, не повідомила суд як про збільшення розміру судових витрат на правничу допомогу, так і про намір подати відповідну заяву про стягнення вказаних витрат, а також неможливість надання доказів понесення витрат до закінчення судових дебатів у справі. У той же час, докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат надані суду 28.01.2025, тобто після ухвалення рішення у справі, при цьому, клопотання про поновлення процесуального строку для подання таких доказів з обґрунтуванням поважності причин їх неподання до закінчення судових дебатів у справі стороною позивача суду не надано. Представник позивачів надіслала до суду заяву про розгляд заяви про відшкодування судових витрат за її відсутності та відсутності позивачів. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку. Зважаючи на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись з заявою про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч.3 та ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.08.2024 позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, про скасування заборони відчуження нерухомого майна, задоволено, скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладену 16.01.1998 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. та зареєстровану в Державному реєстрі речових прав за № 49681405 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Наталією Василівною 22.10.2004 (номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 1403080 від 22.10.2004), а також стягнуто з відповідача на користь кожного з позивачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Частиною 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. (ч.2 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача надала: Договір про надання правової допомоги № 106/05 від 24.05.2024; Додаткову угоду № 1 від 24.05.2024 до Договору про надання правової допомоги № 106/05; Звіт (акт) № 106/05-1 про надання послуг (виконані роботи) від 28.01.2024; платіжну інструкцію № 183500142 від 16.07.2024 на 7 500,00 грн.; платіжну інструкцію № 589972733 від 24.05.2024 на 7 500,00 грн.; платіжну інструкцію № 680347952. від 16.12.2024 на 2 000,00 грн.; платіжну інструкцію № 700277770 від 28.01.2025 на 2 000,00 грн. 24.01.2025 судом ухвалено рішення у цивільній справі № 756/12176/24 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, про скасування заборони відчуження нерухомого майна. Слід зазначити, що 24.01.2025 (дата ухвалення судового рішення) представником позивачів подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, проте до заяви не додані докази на підтвердження розміру понесених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та не зазначено в заяві про те, що такі докази будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У п. 4.27 постанови від 07.02.2024 у справі № 904/1377/22 Верховний Суд зазначив, що: « вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що: - право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19); - процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21); - заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15- ц); - потрібно розрізняти наслідки несвоєчасного подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру. Так неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Водночас неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22)». Таким чином, стороною позивачів порушено приписи ч.8 ст. 141 ЦПК України, що є підставою для залишення заяви про відшкодування судових витрат без задоволення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надані не були, такі докази надійшли до суду лише 23.01.2023 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви представника позивачів - адвоката Чиляєвої Ірини Анатоліївни, про стягнення з Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора, про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Outcome: dismissed