Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 25 травня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з\~\~ [PERSON] . Від спільного проживання подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не проживають близько року. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливе, і є таким, що суперечитиме інтересам позивача. У зв`язку з викладеним просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Час на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2023 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від спільного проживання подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] (а.с.8). Сторони близько року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. Відповідно до ст.\~56\~СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст.\~109\~СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112\~СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved