Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 лютого 2024 року. Позивачка вказує, що сімейне життя не склалося. За час шлюбу у них з відповідачем змінилось відношення одне до одного, вони не знаходять взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб набув формальних ознак, майновий спір відсутній, примирення та збереження шлюбу неможливо. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 134, на підтвердження чого надане Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося. Позивачка та відповідач не знаходять взаєморозуміння між собою. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб набув формальних ознак, майновий спір відсутній, спільних дітей у даному шлюбі не мають. Тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи не вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, оскільки сторони надали клопотання у яких зазначили, що примирення між ними неможливе, та просили не надавати строк на примирення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивачка після реєстрації шлюбу залишила своє дошлюбне прізвище, виявила бажання залишити його і після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в даному випадку позов задоволено повністю, судовий збір у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути зі сторони відповідача на користь позивачки. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачкою при пред`явлені позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved