Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочку сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2023 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до судового наказу, який видано 11.04.2023, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2023 до досягнення дитиною повноліття. 22.05.2024 було відкрито виконавче провадження №75097897 про примусове виконання судового наказу № 335/3056/22. Однак, відповідач тривалий час офіційно не працює, аліменти не сплачує і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу, виданого 11.04.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за період з квітня 2023 року по листопад 2024 року в розмірі 44\~708 грн. 50 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, який складено державним виконавцем. За період з 01.04.2023 по 01.11.2024 неустойка за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів на утримання доньки становить 98\~936 грн. 08 коп. При цьому, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів становить 44\~708 грн. 50 коп., а нарахована сума пені складає 98\~936 грн. 08 коп. Відповідно до п. 1 ст. 196 СК України, розмір пені, який може бути стягнутий з відповідача не повинен бути більшим ніж 100% заборгованості. Тобто, позивач має право на стягнення пені в розмірі заборгованості по аліментам, яка дорівнює 44\~708 грн. 50 коп. Посилаючись на вказані вище обставини, а також на положення ст. 196 СК України, позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню, нараховану за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 44\~708 грн. 50 коп. Ухвалою судді від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 27.01.2025, яке було відкладено на 18.02.2025, у зв`язку першою неявкою відповідача у судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, в порядку ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , яке видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2023 (справа № 335/3056/23) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 квітня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини перебуває на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження №75097897. З квітня 2023 року відповідач судове рішення про стягнення аліментів не виконував, аліменти не сплачував. Згідно розрахунку заборгованості, який складено головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 44 708 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину. У відповідності до ч. 3 ст.\~195\~СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт існування заборгованості зі сплати аліментів саме з вини відповідача, оскільки як встановлено судом, [PERSON] , будучи обізнаним про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки за судовим рішенням, жодного платежу з квітня 2023 року не здійснив, чим допустив утворення заборгованості зі сплати аліментів, при цьому, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, або доказів, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з незалежних від нього причин, відповідач суду не надав. Крім того, суд враховує, що обчислений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментам в сумі 44 708 грн. 50 коп., сторонами не оскаржувався, доказів, які б спростовували розмір цієї заборгованості, суду не надано, а тому такий розрахунок суд вважає вірним, належним та обґрунтованим і бере його до уваги при ухваленні вказаного рішення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно розрахунку позивача, який долучений до позовної заяви, розмір пені, нарахованої за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.04.2023 по 01.11.2024 становить 98\~936 грн. 08 коп. Виходячи із встановлених обставин справи, а також враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] , відповідно до яких позивач просила стягнути із відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі, що не перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам, в сумі 44\~708 грн. 50 коп., у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасну сплату аліментів, у розмірі 44\~708 грн. 50 коп. то судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. (3028 грн.х0,4) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. Крім того, у своєму позові [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 3200,00 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Так, на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, позивача надала суду копію договору №02/12 про надання професійної правничої допомоги від 10.12.2024, акт надання-прийому професійних правничих послуг до договору на суму 3\~200 грн. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомоги у розмірі 3200 грн.

Outcome: approved