Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

23.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був укладений 07.09.2021 року та зареєстрований Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1486. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2021 року між сторонами укладено шлюб. В шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO] . Сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися через відсутність взаємних поглядів на життя. Відповідач не розуміє та не хоче зрозуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та інших членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з Відповідачем вони не проживають як сім`я вже тривалий час, спільного господарства не ведуть. Майнові спори з Відповідачем відсутні. Після розірвання шлюбу син - [PERSON] буде проживати разом з нею. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.12.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, 05.02.2025 року через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що подружжя не проживає разом з листопада 2024 року, коли, без пояснення причин, позивачка, забравши дитину, поїхала від Відповідача та стала жити в с. Нові Петрівці. Відповідач неодноразово приймав заходи для відновлення стосунків, просив пояснити причини такого вчинку, але його намагання залишились без позитивного результату. Між сторонами не було досягнуто домовленостей про місце проживання сина. Позивач одноосібно вирішила, що дитина буде мешкати з нею, що є не зовсім правильно з позиції батька сина. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 07.09.2021 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1486. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Що стосується твердження представника відповідача про відсутності домовленостей про місце проживання сина суд зазначає наступне Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з прохальної частини позову позивачка вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина не заявляла, ствердила у позові, що [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з нею. У разі якщо Відповідач бажає визначити місце проживання сина, то суд роз`яснює, що такі вимоги можуть бути заявлені ним шляхом пред`явлення позову про визначення місця проживання дитини. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 Сімейного кодексу України). Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved