Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

25 лютого 2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2015 року виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на підставі актового запису № 46 заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , уродженки с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області. [INFO] її донька [PERSON] , громадянка України уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , громадянином України, актовий запис №211, на підставі якого було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі. [INFO] у місті Севастополь АРК Крим ( тимчасово окупована РФ ) її донька народила дитину жіночої статі, якій дала ім`я « [PERSON] ». Про народження дитини відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі було видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2014 року. Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до\~статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва. 14.01.2025 року Вознесенським відділом ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області було винесено відмову щодо проведення державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником пред`явлені документи, які видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, заявник не має можливості отримати свідоцтво про народження онуки і відповідно не може реалізувати свої права та права дитини. Просила суд встановити факт народження дитини жіночої статті [PERSON] [INFO] у місті Севастополь Автономної республіки Крим у матері [PERSON] [INFO] , громадянки України, батьком якої є [PERSON] [INFO] , громадянин України та допустити негайне виконання рішення суду. Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її заявою про встановлення факту народження дитини розглядати за її відсутності. Заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надійшла заява до суду про розгляд справи без участі представника відділу. Заперечень проти задоволення заяви не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до\~ст.\~258\~Сімейного кодексу баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. (ч.2 ст.258 СК України) В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 24 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 46. З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України та [PERSON] [INFO] , громадянином України був укладений шлюб 13 травня 2014 року, актовий запис 211, прізвище після реєстрації шлюбу дружини\~« [PERSON] ». З наявної в матеріалах справи виписного епікризу з історії хвороби №1406 та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 17 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Севастополь, батьками якої зазначено [PERSON] , громадянин України та [PERSON] , громадянка України. 14 січня 2025 року за вих. № 01/23.7-09 Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження. Відмовою у проведення державної реєстрації народження слугувало те, що\~пред`явлений документ, а саме вищезазначене свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Отже, місцем народження дитини є тимчасово окупована територія України. Відповідно до п.1ст. 3\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Зі змісту ч.ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі\~ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1ст.144\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно до п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження\~її онуки. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рік, ратифікованою\~Постановою ВР України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ\~дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] , є громадянкою України, має постійну реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи паспортними даними. Крім того, [PERSON] [INFO] , яка є донькою заявника [PERSON] є також громадянкою України, має постійну реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1150029 від 26.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Встановлено, що донька заявниці [PERSON] на території Автономна Республіка Крим, [INFO] народила дитину у м. Севастополь, що підтверджується довідкою про народження № 1906 від 22.05.2014 року, виписним епікризом №1406 та виданим на підставі цих документів свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17 червня 2014 року, виданого відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, яке відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ\~є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема,"Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема,"Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений випадок полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Відповідно до п.п. 8 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджених\~наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5\~(із змінами та доповненнями) реєстрація народження проводиться органом реєстрації актів цивільного стану за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них. Згідно до п.п. 13 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» батько й мати, які перебувають у шлюбі, записуються батьками в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них. Відповідно до ч. 3\~ст. 317 ЦПК України\~у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 2\~ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.13\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та\~дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати останній свідоцтво про народження її онуки, виданого державним органом України. На підставі викладеного та

Outcome: approved