Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

громадянин [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати громадянина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатним, встановивши над ним опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки «МСЕК» серії МСЕ-ДНА-01 №151974 від 13.12.1999 року громадянину [PERSON] з 24.09.1999 року було встановлено інвалідність І групи внаслідок психічного розладу. Відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 20.02.2024 року [PERSON] за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку. І тому хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Громадянин [PERSON] взагалі не розмовляє. Він не вміє читати, писати, рахувати. Унаслідок психічної хвороби він не може висловлювати свої думки, не може приготувати собі їжу, не може дати оцінку своїм діям чи оточуючих, самостійно вийти із дому, не може сам за собою доглядати. Він потребує постійного піклування зі сторони іншої особи. Крім того, громадянин [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв`язку з цим може бути визнаний недієздатним. Весь цей час за [PERSON] доглядав заявник. Заявник має задовільний стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами він не зловживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Він має можливість і бажання доглядати за своїм братом і бути йому опікуном. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням судового засідання. Ухвалою суду від 05.09.2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану здоров`я громадянина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2025 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити адвоката для здійснення представництва інтересів громадянина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та пояснив, що проживає разом із дружиною, братом, матір`ю та двома малолітніми дітьми. Його брат [PERSON] - є інвалідом першої групи, т.я. хворіє з дитинства. Заявник також пояснив, що захворювань він не має, у лікарів на обліку не перебував та не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. Офіційного місця роботи він немає, однак постійно має підробітки. Просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Призначений за дорученням адвокат особи [PERSON] , стосовно якої розглядається справа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, просить також встановити опіку та призначити опікуном його брата - громадянина [PERSON] . Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Томаківської селищної ради у своїй заяві просить розглянути справу за її відсутності. Пояснення, що стосуються розгляду даної справи, - відсутні. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник її син. Свідок також має сина [PERSON] . У свідка була донька. Однак у віці п`яти з половиною років вона померла. Інших дітей вона не має. Свідок проживає разом із заявником, його дружиною, сином [PERSON] та двома онуками. Рік тому помер її чоловік. Крім того свідок суду пояснила, що сину [PERSON] у 1999 році була встановлена перша група інвалідності. Коли були живі батьки свідка, вони допомагали доглядати [PERSON] . Також здійснював догляд батько [PERSON] . Свідок вважає, що призначати її опікуном немає сенсу, т.я. вона фізично не впорається з обов`язками опікуна по причині наявності тяжких хвороб. Так у 2021 році вона перенесла інсульт, після чого почали дуже боліти ноги та на цей час їй важко пересуватися. Крім того, почало підводити серце. На жаль в їх селі лікаря немає, магазинів немає. За продуктами вони повинні їхати декілька кілометрів, т.я в селі нічого немає. Свідок просить суд призначить опікуном саме заявника, т.я. заявник здійснює догляд за братом, купає, вдягає, переодягає, годує. Син [PERSON] невістку не слухає. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною заявника. З ними проживає також рідний брат заявника. В цій родині свідок вже 3 роки. Брат чоловіка не говорить, самостійно не може ні одягнутися, ні взутися, ні поїсти, ні помитися. Свідок готовить їжу, прибирає, стирає. За [PERSON] дивиться свідок та заявник. Свекруха не в змозі за ним дивитися. Вона ледве дивиться за собою. Крім того свідок пояснила, що вдягає [PERSON] її чоловік, т.я. він соромиться свідка. Коли щось не так, то [PERSON] психує та гупає ногами, заспокоїти його може тільки брат чи свекруха. Заявника він слухається, т.я. вони разом із дитинства. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника, адвоката Мунтяна Т.І., покази свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.\~30\~ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1\~ст. 30 ЦК України\~до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1\~ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності - не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу"\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.\~Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно ч. 1\~ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 05.09.2024 року щодо психічного стану здоров`я [PERSON] , [INFO] , призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №504-Ц від 29.11.2024 року, наданого Дніпровською філією СП ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», громадянин [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад виражений настільки значно, що позбавляє іспитованого в даний час здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 04 травня 1994 року в графі «батько» вказаний громадянин [PERSON] , в графі «мати» - громадянка [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Відділом записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя від 12.01.1984 року, в графі «батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» вказана [PERSON] . Отже, згідно вказаних актових записів підтверджено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 231, громадянин [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно довідки, виданої Міжрайонною психіатричною МСЕК від 19 грудня 1999 року громадянин [PERSON] має інвалідність І групи з 24.09.1999 року. Згідно довідки, виданої КП «Томаківська ЦРЛ» від 10.07.2024 року громадянин [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1991 року, діагноз: важка розумова відсталість. Потребує стороннього догляду та нагляду. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу гр-н [PERSON] , 1983 р.н., інвалід І групи внаслідок психічного розладу, встановленої 13.12.1999 року проживає разом з [PERSON] . За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку, хворий потребує постійного стороннього догляду. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/001742159 від 20.02.2024 року, виданого з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу №43 про зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданого Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради 30.07.2024 року громадянин [PERSON] , [INFO] , проживає разом із [PERSON] , [INFO] , за однією адресою. До матеріалів справи додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого Томаківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24.09.1999 року. Згідно копії виписки консультаційного висновку спеціаліста комунального некомерційного підприємства «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області громадянка [PERSON] має ряд хронічних захворювань. Згідно копії протоколу КТ-дослідження головного мозку медичного діагностичного центру «ДІАСЕРВІС» м.Запоріжжя від 07.10.2021 року громадянка [PERSON] має ознаки ішемічного інсульту. Згідно висновку №27 від 24.10.2024 року Комісії з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами при виконавчому комітеті Томаківської селищної ради вирішено наступне: враховуючи заяву [PERSON] ,з метою забезпечення прав та інтересів особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також у разі визнання судом [PERSON] недієздатним, вирішено за доцільне та можливе призначення громадянина [PERSON] опікуном над громадянином [PERSON] . Вищевказані вимоги передбачені також ст.ст. 58, 60 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст.\~40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч. ч. 1-3 ст.\~41\~ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст.\~300\~ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. ст.\~58,\~60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частиною 4 статті 63\~ЦК України\~опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст.\~63\~ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Пунктом 3.1. Правил опіки та піклування, затвердженого наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 передбачено, що при призначенні опікуна беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Варто зазначити, що в ч. 3 ст. 244 СК України зазначений чіткий перелік осіб, які не можуть бути опікуном, піклувальником. Суд при призначенні опікуна бере до уваги можливості заявника виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, оскільки від матеріального стану, житлових умов заявника, залежить подальша доля підопічного громадянина [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що внаслідок свого психічного розладу [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, ці обставини встановлені висновком судово-психіатричної експертизи № 504-ц від 29 листопада 2024 року, який відповідає вимогам, що пред`являються до цього документа, викладені в ньому дані не викликають сумніву щодо їх достовірності. При проведенні судово-психіатричної експертизи експертом були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповіді на поставлені питання викладені повно та відповідають іншим фактичним даним, дослідницька частина узгоджена з підсумковою частиною висновку, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи, тому зазначений висновок судово-психіатричної експертизи є об`єктивним, достовірним та правдивим, і повинен бути покладений в основу судового рішення стосовно вирішення заявлених вимог про визнання фізичної особи недієздатною. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, встановлено, що заявник [PERSON] бажає та має можливість бути опікуном над громадянином [PERSON] , є його рідним братом, не обмежений у своїй цивільній дієздатності, за станом здоров`я є здоровою особою, фактично доглядає за [PERSON] . Судом також встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю громадянину [PERSON] , за станом свого здоров`я не має можливості здійснювати догляд за своїм сином, що підтверджується її показами та письмовими доказами про стан її здоров`я. Таким чином, докази,\~які надані\~заявником,\~ є\~допустимими,\~достатніми,\~достовірними, а вимоги заявника є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом не встановлені обставини, які б свідчили про наявність перепон призначення заявника опікуном. Вирішення питання судом відносно призначення заявника опікуном громадянина [PERSON] - є цілком виправданим, оскільки судом встановлено, що саме заявник має можливість виконувати обов`язки опікуна, та інших осіб, які б бажали та мали можливість бути опікунами судом встановлено не було. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки. Також, суд роз`яснює заявнику, що зі спливом дворічного строку, на який громадянина [PERSON] визнано недієздатним, він може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання громадянина [PERSON] недієздатним. Відповідно до вимог ст. 300 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Згідно вимог ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved