Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що вона перебувала в зареєструваному шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. 04.06.2015 шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з позивачем та потребує належного забезпечення рівня життя, який необхідний їй для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач зазначила, що вона одна не може забезпечити такий рівень життя дитині. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, інших неповнолітніх осіб на утриманні не має, працевздатний, отримує неофіційні доходи, стан його здоров`я дозволяє працювати. З метою захисту прав дитини, позивач просить суд просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду письмове клопотання, вх.№1153 від 21.02.2025, в якому просила розгляд справи провести у її відсутність через хворобу її та дитини. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказав, що на теперішній час він є безробітним і заробляє кошти на життя тимчасовими підробітками. Також зазначив, що брав участь в матеріальному забезпеченні дитини, оскільки між ним та позивачем була усна домовленість про сплату ним аліментів в сумі 2000 гривень щомісячно. Він згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак, в меншому розмірі, як цього бажаж позивач, а саме: в твердій грошовій сумі 2000 гривень. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , та копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/015341475 від 27.12.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.4, 6). Із копії рішення Ямпільського районного судку Вінницької області від 04.06.2015, справа 153/726/15-ц, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано виконавчим комітетом Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області 31 березня 2014 року, актовий запис №01 розірвано (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 07.05.2014 виконкомом Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із копії довідки №116, виданої МКП «УК «Замостя» та копії Акта №29 від 20.01.2025, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації з 20.01.2025 за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10). Із копії довідки КЗ «Вінницька обласна дитячо-спортивна школа з футболу «Нива» №07 від 15.01.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є вихованцем коммунального закладу «Вінницька обласна дитячо-юнацька спортивна школа з футболу «Нива» (а.с.11). Із копії інформації КЗ «Вінницький ліцей №30 ім.Тараса Шевченка №14 від 20.01.2025 про участь батьків у вихованні дитини [PERSON] встановлено, що [PERSON] навчається в КЗ «Вінницький ліцей №30 ім.Т. Шевченка з 2022 року. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, відвідує батьківські збори, цікавиться у класного керівника успіхами та труднощами дитини, бере активну участь у житті классу та школи. Батько [PERSON] батьківські збори не відвідує, навчанням дитини у закладі не цікавиться, на зв`язок з класним керівником не виходить (а.с.12). Із відповіді №1074103 від 29.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.15). Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати малолітню дитину. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч.7, 8 ст.7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина та стосовно якої відсутні відомості про її доходи, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я, наявність у нього інших утриманців, наявність в нього на праві вланості нерухомого майна, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 28.01.2025, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина саме з 28.01.2025. Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому суд в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: partial