Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 16.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір надання споживчого кредиту №4163260. Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 5500,00 гривень, строк кредиту становить 30 днів, стандартна відсоткова ставка становить 1,9% в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Згідно умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій форм шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. ТОВ «Авенсус Україна» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №4163260 від 16.05.2021 виконало належним чином. 30.12.2021 було укладено договір №30-12/2021-21 відповідно до якого ТОВ «Авенсус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №4163260. 10.03.2023 було укладено договір №10-03-/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4163260. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на день формування позову загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18175,95 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 5500,00 грн; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 12490,00 грн; - нараховані 3% річних 25,31 грн; - інфляційні збитки 160,64 грн. Так як\~взяті на\~себе зобов`язання\~відповідачка належним\~чином не\~виконала,\~у зв`язку\~з чим\~у неї\~виникла заборгованість\~в загальному\~розмірі 18175,95\~грн.,\~представник позивача\~просить стягнути\~з останньої\~зазначену вище\~заборгованість,\~а також\~просить стягнути\~2422,40 грн. судового збору та 9000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 26.12.2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в змісті позовної заяви вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №4163260 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору позики, відповідачці надано кредит на суму 5500,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день (п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору). Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту (п.2.1). Згідно з п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено, за ініціативою Споживача на кількість днів, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному в Договорі, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених Договором. Позичальник вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у нього наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою позичальника, у порядку передбаченому умовами договору. 30.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-12/2021-21, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4163260 від 16.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги за яким до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4163260 від 16.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів з користування кредитом, станом на 02.12.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18175,95 грн., з яких: 5500 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 12490,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 160,64 грн. інфляційні збитки; 25,31 грн. нараховані 3% річних. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, відповідачка істотно порушила умови кредитного договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми боргу по договору №4163260 від 16.05.2021 року за тілом кредиту, процентів, інфляційних збитків та 3% річних у загальному розмірі 18175,95 грн. є правомірними, підтверджені наданими позивачем розрахунками та підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позовуна відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Сторона позивача в позовній заяві зазначає, що попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову, складає, зокрема, 9000 грн\~витрат на правничу допомогу. В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 04/10/-2024 від 04.10.2024, укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Інформації, що [PERSON] є діючим адвокатом, матеріали справи не містять. З платіжної інструкції № 0476010002 від 19.11.2024 вбачається сплата коштів в сумі 144 000 гривень за надання правової допомоги згідно з договором №04/10/-2024 від 04.10.2024 про надання правової допомоги, з якого не вбачається, що він стосується лише цієї справи. Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом . Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 11.09.2024 № 638/3288/16-ц (61-2648св24). Таким чином, підстави для стягнення з боржника на користь\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 9000 грн. витрат на правову допомогу у даній справі відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4163260 від 16.05.2021 року в загальному розмірі 18175,95 грн. та 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved