Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач у вересні 2024 року звернувся в суд з позовом до ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 22.09.2020 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Старлінк Груп» було укладено договір страхування наземного транспорту №0469/20-Т/Ц7, згідно якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] . 27.09.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «MAN», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 52 822,06 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (Поліс №АР 5347069), франшиза 1300,00 грн). Позивач має право зворотної вимоги до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Відповідно до умов договору страхування та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Проте, ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» здійснило лише часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 17 875,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином невідшкодованою залишається частина збитку в розмірі 33 646,40 грн. , яка підлягає стягненню з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Крім того, позивач просить суд стягнути з [PERSON] франшизу у сумі 1300,00 грн. Ухвалою суду від 17.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Гардіан" до суду подав заяву про визнання позову, в якій зазначено про визнання позову відповідачем та, відповідно, здійснення доплати страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 33646,40 грн. На підтвердження сплати вказаної суми на користь позивача, відповідачем було надано суду копію платіжної інструкції №224443 від 10.12.2024 року на суму 33 646,40 грн. Відповідач [PERSON] до суду відзиву на позов не подав. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази,суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 цього ж Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно достатті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 22.09.2020 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Старлінк Груп» було укладено договір страхування наземного транспорту №0469/20-Т/Ц7, згідно якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] . 27.09.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «MAN», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 52 822,06 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (Поліс №АР 5347069), франшиза 1300,00 грн). Позивач має право зворотної вимоги до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Відповідно до умов договору страхування та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Проте, ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» здійснило лише часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 17 875,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином невідшкодованою залишається частина збитку в розмірі 33 646,40 грн. , яка підлягає стягненню з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Після звернення позивачем до суду з даним позовом відповідачем по справі ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» було здійснення доплати страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 33 646,40 грн. На підтвердження сплати вказаної суми на користь позивача, відповідачем було надано суду копію платіжної інструкції №224443 від 10.12.2024 на суму 33 646,40 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи, що на сьогоднішній день відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» у добровільному порядку сплачено накористь позивача страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 33 464,40 грн., то провадження у справі в цій частині підлягає закриттю за відсутності предмету спору. Крім того, оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (Поліс №АР 5347069), франшиза 1300,00 грн.), позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача [PERSON] зазначеної суми. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Разом з цим, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у вазі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, е втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За вимогами ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У Постанові КЦС ВС від 16.02.2022 у справі № 709/370/20 (№ в ЄДРСР 103487088) суд дійшов висновку, що різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком - франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «MAN», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована згідно поліса №АР-5347069 в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» і [PERSON] є відповідальним за завдані позивачу збитки, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення франшизи в розмірі 1300 грн. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial