Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання під час перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.05.2023. Під час спільного подружнього життя з відповідачем [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачкою. Однак, відповідач не утримує позивачку, яка не може самостій себе забезпечити через здійснення догляду за спільною дитиною. Позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати на її утримання щомісячно грошові кошти у розмірі 1/4 частини від його місячного доходу. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 12). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.05.2023, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.05.2023, актовий запис № 65 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2023, [PERSON] народився [INFO] . Батьком зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). Згідно з довідкою про отримання допомоги № 159 від 12.12.2024, [PERSON] отримала допомогу при народженні дитини за період з липня 2024 по грудень 2024 у загальному розмірі 5160,00 грн (а.с. 10). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2 статті 84 Сімейного кодексу України). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частина 6 статті 84 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК). Системний аналіз норм СК\~свідчить, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року по страві № 712/4702/19. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вона має право на отримання від чоловіка - батька дитини, коштів до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який позов визнав у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 50 % судового збору, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved