Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

06.12.2024 року від [PERSON] до суду надійшла позовна заява до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора, за результатами розгляду якої позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном 3 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що він протягом тривалого часу опікувався [PERSON] з якою працював на одному підприємстві, адже остання була одинокою особою похилого віку, через що потребувала допомоги. [INFO] [PERSON] , [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . У вересні 2024 року, [PERSON] знайшов у квартирі [ADDRESS] заповіт, складений на його ім`я. 21 листопада 2024 року, Позивач звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) МЮУ із заявою про прийняття спадщини. В той же день [PERSON] отримав роз`яснення державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України, Світлани Бережко. №1748/01-16, відповідно до якого було повідомлено, що [PERSON] , на ім`я якого було складено заповіт, не звернувся у встановлений шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Невиконання такої дії спадкоємцем має наслідком пропущення строку для прийняття спадщини, тому рекомендовано, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України, звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, просить суд визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу у підготовче судове засідання. Зобов`язано Четверту запорізьку державну нотаріальну\~контору у\~строк до\~10\~січня 2025\~року надіслати на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . (а.с. 27-28). 25 грудня 2024 року від Четвертої запорізької державної нотаріальної\~контори надійшов лист, згідно якого спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с. 38) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2025 року підготовче провадження по справі закрито; справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 52-53) Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської\~ради в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 35) Представник третьої особи Четвертої запорізької\~державної нотаріальної\~контори в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 36) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх доказами, наявними в матеріалах справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 9) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить належна їй на праві власності квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва №228 про право власності на житло від 16 лютого 1999 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією, про що наявний запис у реєстровій книзі за №224 р №36003 від 03 березня 1999 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №3-1515, посвідченого державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори. (а.с. 10-12) За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 23 жовтня 2007 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий №3-1519, яким належне на день смерті майно вона заповідала, позивачу у справі [PERSON] . (а.с. 13) Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач [PERSON] , не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , адже не знав про наявність заповіту, який вона залишила на його ім`я. Окрім того, після смерті спадкодавця, Позивач займався лікуванням свого батька, який є особою з першою групою інвалідності та хворіє на онкологічне захворювання. (а.с. 41-47) 21 листопада 2024 року, позивач звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) МЮУ із заявою про прийняття спадщини. 21 листопада 2024 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України, Світланою Бережко було надано роз`яснення вих. №1748/01-16, яким державним нотаріусом повідомлено, що [PERSON] залишила заповіт на ім`я Позивача, посвідчений Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою, 23 жовтня 2007 року, реєстровий №3-1519. На підставі ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, позивач повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] у строк визначений законодавством України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (а.с. 14) Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18 , судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, обставини викладені вище, для позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вивчивши надані сторонами докази, суд вважає можливим позов [PERSON] до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіональго управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, так як позивач із поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Тому, суд вважає необхідним визначити позивачу додатково три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved