Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

03.07.2024\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовними вимогами,\~які були\~згодом уточнені\~заявою від\~03.03.2025\~року та\~якими просить\~визнати за\~ним в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~3,8877\~га,\~яка розташована\~на території\~Лощинівської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~передану для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~(колишнє\~КСП «Бесарабія»,\~частка пай\~№ [NUMBER] )\~(Державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~Р1\~№ 493743,\~виданий 12.03.2003\~року Ізмаїльською\~райдержадміністрацією,\~зареєстрований в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~за №\~10-10-284). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , за життя спадкодавець залишила заповіт на користь позивача, спадщину позивач прийняв шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 292/02-14 від 17.10.2024 року, йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки наявні розбіжності у зазначенні прізвища спадкоємця у заповіті та паспорті громадянина України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (колишнє КСП «Бесарабія», частка пай № [NUMBER] ), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493743, виданого 12.03.2003 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-284. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.07.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту посвідченого 01.03.2017 року секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Сарсаковою О.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] заповіла належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493743, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 12.03.2003 року, земельну ділянку в розмірі 3,8877 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , [INFO] та належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 860637, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16.03.2006 року, земельну ділянку в розмірі 0,7678 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , [INFO] . Однак зміст заповіту як одностороннього правочину, який становить волю заповідача є не цілком зрозумілим, логічним, послідовним та таким, що містить нечітке формулювання, оскільки наявна описка у прізвищі спадкоємця, тобто дане формулювання вказує на прогалини у реалізації волі заповідача щодо долі спадщини, що, відповідно, дає підстави вважати про необхідність тлумачення даного правочину, зокрема у судовому порядку, зміст якого не містить чітке виявлення волі заповідача щодо спадкоємця належного їй майна. Вчинення заповіту заповідачем на користь позивача підтверджується тим, що наявний збіг у імені, по батькові та даті народження сина спадкодавця [PERSON] та цей факт визнала відповідач по справі [PERSON] (рідна сестра спадкоємця), тобто воля спадкодавця щодо спадкування, а саме земельної ділянки площею 3,8877 га саме її сином [PERSON] , [INFO] , тому відповідне заповідальне розпорядження виконанню підлягає, і спадкування відповідного майна повинно здійснюватися відповідно по заповіту. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70716808 від 23.11.2022 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 01.03.2017 року, зареєстрований за № 17 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11.11.1961 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Однак заявою № 162 від 23.11.2022 року [PERSON] відмовився від одержання обов`язкової частки у спадщині ( спадкова справа № 81/2022). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом № 165 від 25.11.2022 року, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 81/2022). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2022 року у цивільній справі № 946/5764/22 за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїлсьькому районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин, було встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] (РНКОПП [NUMBER] ) є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 292/02-14 від 17.10.2024 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки наявні розбіжності у зазначенні прізвища спадкоємця у заповіті та паспорті громадянина України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved