Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

25.12.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від директора ТОВ «КОЛЛЕКТ-ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ-ЦЕНТ» заборгованість за договором № 35390 від 10.11.2019 у розмірі 18 477,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2019 між ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" та відповідачем був укладений кредитний договір № 35390, відповідно до якого відповідачу було надано 4 500,00 грн. кредитних коштів. Відповідач зобов`язувався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених в Кредитному договорі. Товариство належним чином виконало умови договору та надало кредитні кошти відповідачу. 27.02.2020 між ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір відступлення права вимоги № 2702-20/01, відповідно до якого ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги щодо боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 35390. В свою чергу, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.03.2023, в тому числі за кредитним договором № 35390. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 35390 від 10.11.2019 становить 18 477,00 грн., з яких: - 4500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); - 11 772,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 2205,00 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами. Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в позові просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї. Поштове відправлення отримано відповідачем особисто 22.01.2024. Відповідач відзив на позов не подав. Згідно ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст.\~1054\~цього\~Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049\~ЦК\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. ст. 525,526\~ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.\~610\~ЦК\~України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050\~ЦК\~України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України \~ \~ \~ \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 10.11.2019 між ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" та відповідачем укладений кредитний договір № 35390, відповідно до якого відповідачу було надано 4500,00 грн. кредитних коштів. (а.с. 14-15) Відповідно до п.1.3, п.1.4 вказаного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 4 500,00 грн. Тип кредиту\~ - кредит. Строк кредиту 15 днів, з кінцевим терміном повернення 25.11.2019. (а.с.14) Відповідно до п.1.5 договору плата за користування кредитом встановлюється у вигляді фіксованої ставки в розмірі 2,40 %, які сплачуються позичальником за кожен день строку користування кредитом, зазначений в п. 1.3 Договору, що дорівнює 876,00 % річних. Відповідно до п. 1.7 договору сукупна вартість кредиту з урахуванням строку, визначеного п. 1.3 Договору, - складає: 6120, 00 грн., що дорівнює 876,00 % річних і включає процентну ставку за цей період користування кредитом, визначену п. 1.5 Договору. 27.02.2020 між ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір відступлення права вимоги № 2702-20/01, відповідно до якого ТОВ "ФК КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги щодо боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 35390. (а.с.21-22) Відповідно до п.1.1 договору факторингу, за цим договором кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників (Додаток № 1 до Договору), укладеними між Кредитором і Боржником (Портфель Заборгованості). В свою чергу, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.03.2023, в тому числі за кредитним договором № 35390. (а.с. 27-28) Відповідно до п.2.1 договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 477,00 грн. (а.с. 28) Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачем утворилась заборгованість за договором № 35390 від 10.11.2019 в розмірі 18 477,00 грн., з яких: - 4500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); - 11 772,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 2205,00 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами. (а.с. 20) Однак суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Оскільки, як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору № 35390 від 10.11.2019, кредит надається строком на 15 днів з 10.11.2019 по 25.11.2019, термін повернення кредиту 25.11.2019. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, рішенні Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ст.1050 ЦК України. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 6120,00 грн., яка складається з наступного: 4500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1620,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату закінчення дії строку кредитування. Вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та/або штрафами в розмірі 2205,00 грн., яка в повному обсязі нараховано поза строками дії кредитного договору, не відповідає вказаним положенням закону та задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в загальному розмірі 6120 грн. Вимоги про застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем в прохальній частині позову не заявлено. Згідно з частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 802,35 грн., виходячи з розрахунку: 6120,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2422, 40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 18477,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог), що є пропорційно розміру заявлених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст.133та ч. 1 - 3 ст.\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", прайс-лист послуг, заявка на надання юридичної допомоги № 224 від 01.11.2024, витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем заявлена сума стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 9000,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Звертаючи увагу на те, що розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, розмір правової допомоги в сумі 9000,00 грн. є неспівмірним від стягненої суми в розмірі 6120,00 грн. Суд звертає увагу на те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial