Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява від представника позивача, Акціонерного товариства «Харківобленерго» до [PERSON] в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 2600,00 грн. відшкодування франшизи та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 23 листопада 2021 року о 14 годині 00 хвилин в м.Харкові, біля пров. Цимленського, буд. 9, під час керування транспортним засобом Iveco Magirus, державний номер [NUMBER] , [PERSON] здійснено наїзд на електродріт внаслідок чого впала опора електропередач № 1А, яка встановлена на пл 0,4 кв Цимлянський пров. та є власністю Акціонерного товариства Харківобленерго. Даний факт підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року по справі № 639/7952/21. Згідно зі складеним актом про оцінку збитків, які завдано суб`єкту господарювання, визначено розмір збитків у сумі 7 418,00 грн. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу було застраховано в Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ЮНІВЕС", Поліс ЕР-202295001. Франшиза за полісом складає 2600,00 грн. Вказану франшизу відповідач не відшкодував, тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 листопада 2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до [PERSON] про відшкодування франшизи. Призначено судове засідання. В судове засідання року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. На підставі\~постанови Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~01\~грудня 2021\~року по\~справі №639/7052/21\~ [PERSON] визнано\~винним у\~скоєнні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП та\~накладено на\~нього стягнення\~у вигляді\~штрафу в\~дохід держави\~в розмірі\~50\~неоподаткованих мінімумів\~доходів громадян,\~що дорівнює\~850\~(вісімсот\~п`ятдесят)\~гривень 00\~копійок. Як встановлено у постанові суду, 23.11.2021 року о 14-00 год, в м. Харков, пров. Цимленський, буд. 9, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Iveco Magirus, д.н.з. [NUMBER] ,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не дотримався\~безпечного бокового\~інтервалу та\~скоїв наїзд\~на електродріт\~після чого,\~впала електроопора,\~від чого\~транспортний засіб\~та електроопора\~отримали механічні\~пошкодження,\~внаслідок чого\~завдано матеріальних\~збитків.\~Своїми діями\~ [PERSON] \~порушив вимоги\~ п.\~13.1\~Правил дорожнього\~руху,\~за що\~передбачена відповідальність\~за ст.\~124\~КУпАП.(а.с. 10). У відповідності до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.11.2021, яка сталася 23.11.2021 року за участю водія автомобіля Iveco Magirus, д.н.з. [NUMBER] , та пояснень до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено стійку опори ПЛ 0,4 кВ Цимлянський пров., вартість якого приблизно складає 9000,00 грн., що належить АТ «Харківобленерго» (а.с. 9). Відповідно до акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання визначено розмір збитків у сумі 7 418,00 грн. (а.с. 11). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу було застраховано в Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ЮНІВЕС", Поліс ЕР-202295001. Франшиза за полісом складає 2600,00 грн. (а.с. 12) На час звернення до суду [PERSON] не відшкодував матеріальну шкоду, завдану АТ «Харківобленерго». Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно дост.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1статті 9 Закону № 1961-IV). Поняття «франшиза» міститься встатті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР, відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(далі Закон №1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6ст. 36 Закону №1961-IV). Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Судом встановлено, що розмір франшизи становить 2600,00 грн. Оскільки вина відповідача [PERSON] щодо пошкодження майна позивача доведена постановою Жовтневого районного суду Харківської області від 01.12.2021 року, що набрала законної сили, а станом на час розгляду справи відповідач [PERSON] франшизу позивачу не відшкодував, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідач на користь позивача АТ «Харківобленерго» підлягає стягненню невідшкодована страховиком частина збитків, що складається із суми франшизи у розмірі 2600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved