Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

09 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна, у якій позивачі просять визнати за ними право спільної часткової власності на 389/1000 частин квартири спільного заселення загальною площею 90,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; встановити вартість компенсації 389/1000 частин (в рівних частках) квартири за адресою: [ADDRESS] у розмірі 50\~000,00 гривень; перерахувати компенсацію 389/1000 частин (в рівних частках) квартири за адресою: [ADDRESS] у розмірі 50\~000,00 гривень з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Одеси на користь Одеської міської ради. Разом із позовною заявою до суду надійшло клопотання про призначення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи посилаючись на необхідність проведення експертизи, що потребує спеціальних знань, з метою з`ясування обставин, які мають значення для справи. На вирішення якої просив поставити наступні питання: В частині проведення оціночно-будівельної експертизи: Яка ринкова вартість 389/1000 частки квартири [ADDRESS] ? В частині проведення будівельно-технічної експертизи: Чи є технічна можливість відповідно вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити у самостійне житлове приміщення 389/1000 частки квартири [ADDRESS] ? За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві строк для подання відзиву, третій особі для подання пояснень. Підготовче засідання по справі призначено на 12 вересня 2023 року. 06 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від Одеської міської ради надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 07 вересня 2023 року до Приморського районного суду мю Одеси від представника позивачів адвоката Красильнікової Олени Олександрівни надійшло клопотання про долучення доказів, у якій заявник просив долучити до матеріалів справи копію квитанції про сплату депозиту. У підготовче засідання, призначене на 12 вересня 2023 року з`явився представник позивачів та представник відповідача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року клопотання представника позивачів про призначення експертизи задоволено, призначити у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи на вирішення яких поставити наступні питання: В частині проведення оціночно-будівельної експертизи: Яка ринкова вартість 389/1000 частки квартири [ADDRESS] ? В частині проведення будівельно-технічної експертизи: Чи є технічна можливість відповідно вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити у самостійне житлове приміщення 389/1000 частки квартири [ADDRESS] ? Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 26 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси з ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» надійшов висновок експертів та матеріали справи. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року провадження у справі №522/15558/23 поновлено. Призначено проведення підготовчого засідання на 30 січня 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 30 січня 2024 року з`явився представник позивачів, представник відповідача та представник третьої особи. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року прийнято рішення закрити підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 20 лютого 2024 року. 06 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про призначення експертизи, у якій заявниця просила призначити у справі повторну судову оціночно-будівельну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: яка вартість 389/1000 частки квартири за адресою: [ADDRESS] ?. У судове засідання, призначене на 29 лютого 2024 року з`явився представник позивачів та представник третьої особи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання повернуто клопотання представника позивачів про проведення судової оціночно-будівельної експертизи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти судове засідання на 14 травня 2025 року. 10 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просить долучити до матеріалів справи висновок експерта. 13 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшла заява про розгляд без участі. У судове засідання, призначене на 13 травня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення відкласти розгляд справи на 28 травня 2024 року. 24 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів від 10.05.2024 року, у якій заявник просить відмовити у задоволенні клопотання про долучення доказів, а позовну заяву залишити без задоволення. У судове засідання, призначене на 28 травня 2024 року з`явився представник позивачів, представник відповідача та представник третьої особи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів від 10.05.2024 року. Оголошено перерву до 27 червня 2024 року. 13 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшли письмові пояснення, у якій заявник просила взяти до уваги саме висновок експерта, залученого до матеріалів справи на підставі клопотання представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів від 10.05.2024 року. 19 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни про долучення доказів, у якій заявниця просила долучити до матеріалів справи копії квитанцій про оплату на депозитний рахунок суду грошової суми у розмірі 180\~000,00 гривень. У судове засідання, призначене на 27 червня 2024 року з`явився представник позивачів, представник відповідача та представник третьої особи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 15 серпня 2024 року у зв`язку із необхідністю забезпечити явку експертів. 09 липня 2024 року Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява, у якій заявник просила взяти до уваги саме висновок експерта, залученого до матеріалів справи на підставі клопотання представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів від 10.05.2024 року. 09 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від експерта Скибінської Тетяни Михайлівни надійшла заява, у якій вона повідомила про те, що не може взяти участь у судовому засіданні, що призначено на 15 серпня 2024 року у зв`язку із перебуванням за кордоном. У судове засідання, призначене на 15 серпня 2024 року з`явився представник позивачів, представник відповідача, представник третьої особи та експерт Ситник О.С. Заслухано пояснення експерта. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 03 жовтня 2024 року. 03 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшло клопотання про долучення доказів, у якій заявник просить долучити до матеріалів справи копію довідки про оціночну вартість майна. У судове засідання, призначене на 03 жовтня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 04 грудня 2024 року у зв`язку із необхідністю забезпечити явку другого експерта у судове засідання. У судове засідання, призначене на 04 грудня 2024 року з`явилися представник позивачів, представник відповідача та експерт Скибінська Т.М. Заслухано письмові пояснення [PERSON] . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 18 грудня 2024 року. У судове засідання, призначене на 18 грудня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 04 лютого 2025 року. У судове засідання, призначене на 04 лютого 2025 року з`явився представник позивачів, представник відповідача та представник третьої особи. У судовому засідання, представником позивача адвокатом Шишлюк Вікторією Русланівною заявлено клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, яке мотивовано необхідністю зміни предмету позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2025 року клопотання представника позивачів адвоката Шашлюк Вікторії Русланівни задоволено, підготовче засідання по справі призначено на 17 лютого 2025 року. 14 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни надійшла заява про зміну предмету позову, у якій заявник просить змінити предмет позову, виклавши його наступним чином: - припинити право власності Одеської міської ради на 389/1000 частку об`єкта нерухомого майна, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за позивачами право спільної часткової власності на 389/1000 частин квартири спільного заселення загальною площею 90,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - встановити вартість компенсації 389/1000 частин (в рівних частках) квартири за адресою: [ADDRESS] у розмірі 230 000,00 гривень; - перерахувати компенсацію 389/1000 частин (в рівних частках) квартири за адресою: [ADDRESS] у розмірі 230 000 гривень з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Одеси на користь Одеської міської ради. У підготовче засідання, призначене на 17 лютого 2025 року з`явився представник позивачів, представник ОМР та представник ПРА ОМР. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, заяву представника позивачів адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни про зміну предмету позову прийнято до розгляду. Закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 17.02.2025 року о 12 годині 30 хвилин. У судвое засідання, призначене на 17 лютого 2025 року з`явився представник позивачів, представник ОМР та представник ПРА ОМР. Будь-які інші заяви або клопотання від учасників справи не надходили. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення про перехід до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що проголошення рішення відбудеться 24 лютого 2025 року. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить 611/1000 частка об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 2000 року (а.с.19). \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] належало на праві приватної власності 389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року №522/21405/19. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року №522/21405/19 визнано відумерлою спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , що складається з 389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.08.2023 року №344719567, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року №522/21405/19, право власності на 389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за територіальною громадою міста Одеси (а.с.54). 12 травня 2023 року [PERSON] звернулася до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою щодо передачі частки майна у власність, проте, листом від 28.06.2023 року №К-727, [PERSON] відмовлено у передачі їй у власність389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19,пункт 14)). Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19, підпункт 7.23) та від 16 листопада 2022 року у справі № 911/3135/20 (провадження 12-10гс22, підпункт 8.47)). Крім того, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 58 постанови від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20), пункті 23 постанови від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)та підпункті 8.49 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 911/3135/20 (провадження № 12-10гс22), спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, підпункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 54), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21, підпункт 8.46). Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК Українив становлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. У постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18), від 01 червня 2023 року у справі № 344/2399/21 (провадження № 61-1592св23), від 11 грудня 2023 року у справі № 442/7979/21 (провадження № 61-3161св23), від 10 січня 2024 року у справі № 344/6767/14-ц (провадження № 61-6980св22) зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Верховний Суд України у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15 вказав, що у справі за позовом одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачеві частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники-відповідачі; чи сплачують інші співвласники, які володіють та користуються майном, матеріальну компенсацію позивачеві за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію у рахунок визнання за ними права власності на спільне майно, та чи не становитиме це для них надмірний тягар. У цій справі також було заявлено вимогу про визнання права власності. Слід також зазначити, що правомірність дій суду при встановленні вказаних вище обставин оцінюється з точки зору відповідності принципу об`єктивності і неупередженості, диспозитивності цивільного судочинства, завданням та основним засадам цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи вбачається, що розмір частки територіальної громади міста Одеси у праві власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 389/1000 частки, тобто, 38,8% від загальної площі спірного об`єкта нерухомого майна, що на думку суду свідчить про те, що розмір частки Територіальної громади міста Одеси є незначною. Згідно висновку експерта судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №522/15558/23 від 19.12.2023 року №035/2023, відсутня технічна можливість відповідно до вимог чинного законодавства виділити у самостійне житлове приміщення 389/1000 частки квартири [ADDRESS] з огляду на те, що відсутня технічна можливість влаштувати співвласнику 389/1000 частин ізольовану сукупність цілих житлових і допоміжних приміщень (кухні, санвузла), які матимуть окремий вхід та не матимуть сполучення з іншою частиною квартири. Зазначений висновок підтверджує факт того, що 389/1000 частки квартири [ADDRESS] є неподільною та не може бути виділена в натурі. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Матеріали справи містять два висновки експерта, у якій визначена ринкова вартість спірного об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку експерта судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №522/15558/23 від 19.12.2023 року №035/2023, вартість спірного об`єкта нерухомого майна становить 503\~680,00 гривень. В той же час, відповідно до висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 06.05.2024 року №24-0501, вартість спірного об`єкта нерухомого майна становить 228\~580,00 гривень. У статті 110 ЦПК України зазначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Задля визначення причини різниці від ринкової ціни об`єкта нерухомого майна, суд відібрав пояснення у експертів. З приводу висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 06.05.2024 року №24-0501, судовий експерт [PERSON] пояснив, що різниця між ринковою вартістю спірного об`єкта нерухомого об`єкта нерухомого майна зумовлена різним підходом до вибору об`єктів для порівняння. Так, у висновку експерта судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №522/15558/23 від 19.12.2023 року №035/2023, судовий експерт [PERSON] задля порівняння обрала підхід, за якого експерт порівнювала загальну площу об`єкта нерухомого майна. В той же час, під час складання висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 06.05.2024 року №24-0501 [PERSON] здійснював порівняння об`єктів нерухомого майна, що близькі до 389/1000 об`єкта нерухомого майна, який належить Територіальній громаді міста Одеси (здійснював порівняння кімнат в комуні). Згідно копії технічного паспорту спірного об`єкта нерухомого майна, його загальна площа становить 90,8 кв.м., а тому, враховуючи те, що територіальній громаді міста Одеси належить 389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, загальний розмір площі, що їй належить становить 35,32 кв.м. Зі змісту висновку експерта судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №522/15558/23 від 19.12.2023 року №035/2023 вбачається, що судовий експерт [PERSON] для порівняння обрала наступні об`єкти нерухомого майна: - кімната в комуні по [ADDRESS] , загальна площа 70 кв.м. ціна 1\~212\~800,00 гривень; - кімната в комуні, по [ADDRESS] , загальна площа 64 кв.м., ціна 1\~137\~000,00 гривень; - кімната в комуні, по [ADDRESS] , загальна площа 56 кв.м., ціна 947\~500,00 гривень; - кімната в комуні по [ADDRESS] , загальна площа 70 кв.м., ціна 1\~288\~600,00 гривень. В той же час, за основу порівняння у висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 06.05.2024 року №24-0501 [PERSON] взяв наступні об`єкти нерухомого майна: - кімната в комуні по [ADDRESS] , загальна площа 25 кв.м., ціна 8\~500,00 Доларів США; - квартира в комуні по [ADDRESS] , загальна площа 30 кв.м., ціна 7\~000,00 Доларів США. Також, представником позивача було надано довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01 жовтня 2024 року, відповідно до якого, вартість 389/1000 частки об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , розмір якої становить 35,32 кв.м., становить 231\~637,24 гривень. Тому, суд вважає, що ринкова ціна майна (228\~580,00 гривень), встановлена у висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 06.05.2024 року №24-0501, що складений судомив експертом [PERSON] більш точно відображає вартість 389/1000 частки спірного об`єкта нерухомого майна. На виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України, позивачами було сплачено на депозитний рахунок грошову суму у розмірі: - 25\~000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції від 05.09.2023 року №9316-9437-2704-7994; - 25\~000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції від 05.09.2023 року №9316-9441-5786-8685; - 90\~000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції від 18.06.2024 року №9345-6361-2410-5943; - 90\~000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції від 18.06.2024 року №9345-6364-1172-1729. Загальний розмір сплаченої позивачами суми грошових коштів на депозитний рахунок становить 230\~000,00 гривень. Зазначене свідчить про те, що позивачами виконано вимоги ч.2 ст.365 ЦК України у повному обсязі. У постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16 Верховний Суд України погодився із висновками колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 13 липня 2016 року, зокрема щодо наявності підстав для припинення права спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, визнання за позивачем права власності на зазначене майно та стягнення на користь відповідача грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку суду. Разом з тим, позовних вимог про визнання права власності на спірну частину нерухомого майна у зазначеній справі заявлено не було. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Аналіз зазначених приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що державний реєстратор одночасно зі здійсненням реєстрації припинення речового права проводить державну реєстрацію набуття відповідного права чи обтяження шляхом виконання судового рішення про одночасне визнання такого речового права або шляхом відновлення попереднього запису про речові права. Постанова Верховного Суду від 9 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21 містить правові висновки про те, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Враховуючи факт того, що частка Територіальної громади міста Одеси на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] незначна (становить 38,9%), а сам об`єкт нерухомого майна є неподільним та не може бути виділений в натурі з огляду на неможливість забезпечення такого об`єкта ізольованою сукупністю цілих житлових і допоміжних приміщень (кухні, санвузла), які матимуть окремий вхід та не матимуть сполучення з іншою частиною квартири, беручи до уваги той факт, що позивачами на виконання положень ч.2 ст.365 ЦК України сплачено на депозитний рахунок суду грошову суму, яка становить ринкову вартість квартири (визначена висновком експерта), суд доходить до висновку про наявність підстав для припинення права власності Територіальної громади міста Одеси на 389/1000 частку об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , із подальшим визнанням за [PERSON] та [PERSON] права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна та перерахування на користь Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради грошової суми у розмірі 228\~580,00 гривень. На підставі зазначеного,

Outcome: partial