Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася\~до Іршавського\~районного суду\~Закарпатської області\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позов зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2018 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає, є працездатним, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] ,\~на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей :\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 06 лютого 2018 року Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 06.02.2018 ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 13 ( а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 222 ( а.с. 7). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою №147, виданою старостою Імстичівського старостинського округу Білківської сільської ради Хустського району Закарпатської області ( а.с. 10). Відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток. Добровільної домовленості про сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2024 року - 2563 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2024 року 3196 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги те, що на даний час діти поживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відомостей про доходи відповідача позивачем до суду не надано, відповідач офіційно не працює, дохід відповідача є мінливим, однак відповідач є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись, враховуючи розумний розмір витрат на харчування, одяг та загальний розвиток дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 3000 гривень аліментів на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial