Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «Іннова Фінанс» Близнюк В.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №2241491123 від 25.01.2023 року в розмірі 93000,60 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 9900,00 грн.; заборгованості за процентами 83100,60 грн.; а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що\~ 25 листопада 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №2241491123, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9900,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 30 днів з 25.11.2023 року, дисконтна (знижена) процентна ставка 0,99 % на день (361,35 % річних), процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.79) 13 лютого 2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Швець М.В. надав відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду, просить суд задовольнити частково позовні вимоги, стягнувши з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики у розмірі 18780,30 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9900,00 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 8880,30 грн. Представник позивача\~Близнюк В.О.\~в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] адвокат Швець М.В. в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №2241491123. (а.с.13-14, 15-23) Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надав позичальникові [PERSON] позику у розмірі 9900,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору, його додатків. Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.2 кредитного договору, тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (а.с.24-31) Відповідно до п.п.1.1.3 кредитного договору процентна ставка фіксована. Відповідно до п.п.1.1.4 кредитного договору дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 0,99% на день (361,35 % річних). Відповідно до п.п.1.1.5 кредитного договору процентна ставка Позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних). Строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 25.11.2023 року, дата повернення позики 25.12.2023 року (п.п.1.2, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). Відповідно до п.1.4 кредитного договору, на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,99% (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит»). У випадку користування позикою понад строк, встановлений в п.1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка з розрахунку 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору. Відповідно п. 1.5.1 за порушення Позичальником строків повернення позики та/або прострочення процентів у строки, визначені Договором, Позикодавець має право стягнути з Позичальника кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується у період дії введеного карантину на території України. Додатком №1 до кредитного договору №2241491123 від 25.11.2023 року, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (а.с.32). Кредитний договір та додаток до кредитного договору був підписаний [PERSON] 25.11.2023 року з використанням одноразового ідентифікатора. (а.с.33) Факт перерахування позивачем грошових коштів у сумі 9900 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджено квитанцією до платіжної інструкції №19686-1354-73250651 від 25.11.2023 року (а.с.44) та відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №2241491123 від 25.11.2023 року, заборгованість [PERSON] складає 93000,60 грн., з яких: 9900,00 грн- заборгованість за тілом кредиту; 83100,60 грн. заборгованість за відсотками. (а.с.73) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 23.11.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] . Договору надання грошових коштів у позику №2241491123 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 9900,00 грн. відповідачу [PERSON] .. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно з істаттею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписі в статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № 2241491123 від 23.11.2023 року в розмірі 93000 грн. 00 коп., яка складається з: 9900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 83100 грн. 60 коп. заборгованість за процентами. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у позику за вказаним договором грошової суми у розмірі 9900,00 грн., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредиту 9900,00 грн. є обґрунтованою, про що правильно зазначив суд першої інстанції. Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 83100 грн. 60 коп. суд приходить до наступного. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до положень п.1.2 та 1.3, п.1.3.2 Договору надання грошових коштів у позику № 2241491123 від 25 листопада 2023 року: строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 25.11.2023 року, дата повернення позики 25.12.2023 року.(а.с.24) За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 25.12.2023 року, однак ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 14.10.2024 року. Оскільки Договором надання грошових коштів у позику № 2241491123 від 23 листопада 2023 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «Іннова Фінанс» мав право нараховувати відповідачу [PERSON] передбачені цим договором відсотки. Пунктом 1.4 договору визначено, щона період строку, визначеного п. 1.2 договору,нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99%(з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою. Пунктом 1.5 договору визначено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п. 1.2 цього договору, умови що донарахування процентівза дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит»)перераховуютьсяі до взаємовідносин між сторонамизастосовується позаакційна(базова)процентна ставка у розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору. З викладеного слідує, що оскільки протягом 30 днів (в межах строку дії Договору) позику не повернуто, то нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 2,99% на день від суми позики. Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 9900,00 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 2,99% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача [PERSON] по відсоткам за Договором надання грошових коштів у позику №2241491123 від 25 листопада 2023 року становить: 9900,00 грн *2,99%*30 днів =8880,30 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). За приписами ч. 1.ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 489,17 грн. (18780,30 грн.*2422,40 грн./93000,60 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial