Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

адвокат Штефаняк І.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить: визнати за позивачем право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя, а саме 04 липня 1991 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений в.о. державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Вогар М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 507, яким 1/2 долі - половину - жилого будинку, що розташований в [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] . Згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 1792 від 10 грудня 2010 року, забудівником житлового будинку за адресою [ADDRESS] був померлий [PERSON] . Те, що покійний був власником дворогосподарства [ADDRESS] також підтверджується «Строительным паспортом на строительство хозяйственно-бытовых строений». З довідки № 209/14-11 від 10 травня 2024 року, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області, на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] (помер); [PERSON] , [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] . Оскільки на дату смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та протягом шести місяців вона та дружина покійного (її мати) [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом постійно проживали у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , а відтак відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняли спадщину. Так, вона прийняла спадщину у розмірі 3/4 спадкового будинку (2/4 - у порядку спадкування за заповітом та 1/4 - у порядку спадкування за законом), а її мати прийняла спадщину у розмірі 1/4 частини. Будь-яких інших спадкоємців, окрім неї та її матері, які б виявили намір прийняти спадщину за померлим [PERSON] , немає. Однак [INFO] моя мати [PERSON] померла, а після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за життя спадкодавець [PERSON] не залишила. Згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області від 18 березня 2024 року № 227/07-13, відповідно до даних книги обліку інвентаризованих земель від 05 червня 1986 року власником дворогосподарства за адресою [ADDRESS] була [PERSON] . Згідно довідки, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської за № 210/14-11 від 10 травня 2024 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Оскільки вона, яка є спадкоємцем першої черги, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Будь-яких інших спадкоємців, окрім мене, які б виявили намір прийняти спадщину за померлими, немає. У травні 2024 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцем [PERSON] на вказаний будинок, вона звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Михалко В.П., однак 10 травня 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 64, з якої вбачається, що у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спадщину на яку після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , вона бажаю оформити, право власності на який не було зареєстроване, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в прядку спадкування. Згідно архівної довідки, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області від 14 березня 2024 року № 119/14-11, в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З довідки Перечинської міської ради Закарпатської області від 18 березня 2024 року № 226/07-13 вбачається, що згідно рішення Перечинської міської ради № 575 від 15 вересня 2022 року вулицю М.Підгірянки було перейменовано на вулицю Василя Герича . На даний час вона також виготовила на вищевказаний житловий будинок технічний паспорт. Будь-яких інших спадкоємців, окрім неї, які б виявили намір прийняти спадщину за померлими, немає. Таким чином, оскільки вона прийняла спадщину за спадкодавцями [PERSON] (в порядку спадкування за заповітом) та [PERSON] (в порядку спадкування за законом) та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса, на що отримала відмову через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, а тому просить позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] - адвоката Штефаняка Івана Івановича до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити, а також не вирішувати питання судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 23 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №22 (а. с. 10, 12, 13, 14, 15). Згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 1792 від 10 грудня 2010 року, забудівником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , був померлий [PERSON] (а. с. 17). Рішенням виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів від 27 вересня 1991 року № 40 «Про дозвіл громадянам селища на проведення добудов до існуючих житлових будинків» надано дозвіл [PERSON] , жителю [ADDRESS] , на будівництво літньої кухні, приміщення для приготування кормів, котельні та кладової розмірами 1,0 м х 4,0 м на закріпленій земельній ділянці (а. с. 18-22). Згідно рішення Перечинської міської ради № 575 від 15 вересня 2022 року вулицю М.Підгірянки було перейменовано на вулицю Василя Герича , про що свідчить довідка Перечинської міської ради Закарпатської області від 18 березня 2024 року № 226/07-13 (а. с. 28). Як вбачається з довідки № 209/14-11 від 10 травня 2024 року, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області, на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] (помер); [PERSON] , [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] (а. с. 23). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР). [PERSON] на випадок смерті 1/2 долі - половину - жилого будинку, що розташований в [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] , про що свідчить заповіт від 04 липня 1991 року, посвідчений в.о. державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Вогар М.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 507 (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. В архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 119/14-11 від 14 березня 2024 року (а. с. 27). Оскільки [PERSON] протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступила в управління спадковим майном (1/2 частиною спадкового житлового будинку) так як була зареєстрована та проживала у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилася, тому позивач вважається такою, що прийняла її одноосібно. Поряд з цим, статтею 537 ЦК Української РСР передбачено, що частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Оскільки позивач [PERSON] та її мати (дружина спадкодавця) [PERSON] як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном (1/2 частиною спадкового житлового будинку), так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2). Крім цього, суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 01 червня 2010 року, актовий запис № 32 (а. с. 24). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася і була прийнята після 01 січня 2004 року, відтак застосуванню до даних правовідносин підлягають норми ЦК України 2003 року. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування за такою одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з довідки Перечинської міської ради Закарпатської області від 18 березня 2024 року № 227/07-13, відповідно до даних книги обліку інвентаризованих земель від 05 червня 1986 року власником дворогосподарства за адресою [ADDRESS] була [PERSON] (а. с. 25). Згідно довідки, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської за № 210/14-11 від 10 травня 2024 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а. с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому позивач прийняла таку одноосібно. У травні 2024 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на будинок [ADDRESS] , позивач [PERSON] звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П., однак 10 травня 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 64/02-31, з огляду на відсутність у спадкодавців документу, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок та право власності на який не було зареєстроване (а. с. 34). Згідно повідомлення завідувача Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. № 170/01-16 від 26 грудня 2024 року, за померлим [INFO] [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] спадкові справи не заведені (а. с. 44). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно платіжної інструкції №0.0.3703970802.1 від 14 червня 2024 року позивачем [PERSON] сплачено 1 278,17 грн судового збору (а. с. 37). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] - адвокат Штефаняк І.І., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved