Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачки. 1. 28.02.2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі позивач та/або АТ «ПУМБ»), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 95252,57 гривні та судових витрат у розмірі 2422,40 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1) 18.10.2016 року кредитний договір № 200723758901 видано кредитну карту з лімітом в 1000,00 гривень, який пізніше було підвищено до 36235,89 гривень; 2) 11.05.2021 року кредитний договір № 1001872399901 видано кредит у сумі 31400,00 гривень. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 01.01.2024 року склала: 1) по кредитному договору від 18.10.2016 року № 200723758901 59274,43 гривні, з яких: 36235,89 гривень заборгованість за кредитом; 23038,54 гривень заборгованість процентами; 00,00 гривень заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 11.05.2021 року № 1001872399901 35978,14 гривень, з яких: 23253,71 гривні заборгованість за кредитом; 4,49 гривні заборгованість за процентами; 12719,94 гривні заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.12.2023 року склала 95252,57 гривні. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. (зворотній а.с. 3) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024 року цивільна справа № 496/1524/24 була передана головуючій судді Портній О.П. (а.с. 6) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 19.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 9-11) 8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке вона отримала 28.07.2024 року (а.с. 18) та направлення SMS-повідомлення (а.с. 96), в судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що 18.10.2016 року [PERSON] з метою отримання банківський послуг звернулась до АТ «ПУМБ» та підписала Заяву № 200723758901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заяву про приєднання до Договору страхування № СС7237589. (а.с. 82). 14. Відповідно до умов заяви відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у 1000,00 гривень. № кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) [NUMBER] . 15. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 200723758901 від 18.10.2016 року, 18.10.2016 року на рахунок № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,00 гривень; 17.01.2018 року збільшено кредитний ліміт до 14500,00 гривень; 18.05.2018 року збільшено кредитний ліміт до 17900,00 гривень; 21.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 20900,00 гривень; 15.03.2019 року збільшено кредитний ліміт до 23900,00 гривень; 11.07.2019 року збільшено кредитний ліміт до 26900,00 гривень; 11.09.2020 року збільшено кредитний ліміт до 29000,00 гривень; 18.08.2021 року збільшено кредитний ліміт до 35000,00 гривень. (а.с. 20) 16. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200723758901 від 18.10.2016 року, укладеного між банком та клієнтом зі всіма змінами і доповненнями до нього, вбачається, що станом на 01.01.2024 року (включно) загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками за становить 23038,54 гривень, заборгованість відповідачки з погашення суми кредиту становить 36235,89 гривень. (а.с. 23-29, 33-39) 17. На підтвердження того, що відповідачка користувалася грошовими коштами, позивач надав виписку/Особовий рахунок ( [NUMBER] ) з 18.10.2016 року по 01.01.2024 року. (а.с. 49-73). 18. Окрім того, 11.05.2021 року [PERSON] з метою отримання банківський послуг звернулась до АТ «ПУМБ» та підписала Заяву № 1001872399901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 84-86) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 87). 19. Відповідно до умов Заяви, відповідачка просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит на загальні цілі GP X-sell ВСЕЯСНО2,99 (24) без довідки банківський переказ; цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата разової комісії банку; сума 31400,00 гривень, в т.ч. на загальні споживчі цілі 31400,00 гривні, для сплати разової комісії 0,00 гривень; строк 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; розмір відсоткової ставки 0,01% річних; разова комісія 0,00% від суми кредиту + 0,00 гривень; схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами); спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ - переказ на рахунок № [NUMBER] в АТ «ПУМБ». 20. При підписані Заяви № 1001872399901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сторони погодили Графік платежів, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розмір штрафів за невиконання (несвоєчасне) виконання зобов`язань. 21. Відповідно до Платіжної інструкції № TR.49223221.100990.8810 від 11.05.2021 року на розрахунковий рахунок відповідачки перераховано 31400,00 гривень з призначенням платежу: надання кредитних коштів за договором № 1001872399901 від 11.05.2021 року за позикою [PERSON] (а.с. 19) 22. На підтвердження того, що відповідач користувався грошовими коштами, позивач надав виписку/Особовий рахунок ( [NUMBER] ) з 11.05.2021 року по 01.01.2024 року. (а.с. 40-43). 23. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001872399901 від 11.05.2021 року, укладеного між банком та клієнтом, вбачається, що станом на 01.01.2024 року (включно), розмір заборгованості відповідачки по сумі кредиту становить 23253,71 гривні; сума заборгованості за процентами становить 4,50 гривні; сума заборгованості по комісії становить 12719,94 гривень. (а.с. 46-48) V. Оцінка Суду. 24. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 25. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (далі - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 27. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 28. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 29. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 30. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 31. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 32. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 33. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за Кредитними договорами № 200723758901 від 18.10.2016 року, № 1001872399901 від 11.05.2021 року, виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. 34. Після підписання Кредитних Договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання грошових коштів та повернути кредит. 35. Судом встановлено, що станом на 01.01.2024 року заборгованість відповідачки становить: за Кредитним договором № 200723758901 від 18.10.2016 року 59274,43 гривні, що складається з заборгованості за кредитом 36235,89 гривень, заборгованість за процентами 23038,54 гривень, заборгованість за комісією 00,00 гривень; за Кредитним договором № 1001872399901 від 11.05.2021 року 35978,14 гривень, що складається з: заборгованість за кредитом 23253,71 гривні, заборгованість за процентами 4,49 гривні, заборгованість за комісією 12719,94 гривень. 36. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~11\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 37. Відповідно до п. 5 ст.\~12\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 38. Як вбачається з позовної заяви відповідачка, за Кредитним договором № 1001872399901 від 11.05.2021 року, має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за комісією в розмірі 12719,94 гривень. Однак, згідно Заяви № 1001872399901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сторонами був узгоджений розмір комісії 0,00 гривень. Окрім того, розрахунко-касове обслуговування та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, фактично є безоплатною оскільки прямо встановлена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». 39. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». 40. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 41. Також, відповідно заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія була встановлена банком за обслуговування кредитної заборгованості, тобто комісія є платою за послуги, що супроводжує кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 19.08.2020 року у справі № 641/11984/15-ц. 42. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. 43. Окрім того, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абз. 2 ч. 4 ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 55 ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частинами 1, 2 ст.\~228\~ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № 500958141 від 28 серпня 2014 року про сплату позичальником на користь банку комісій є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ч. 4 ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» і п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16.10.2011 року до внесення змін на підставі ЗУ «Про\~споживче кредитування»\~№ 1734-VIII\~від 15.11.2016 року». 44. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 45. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 46. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 47. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 48. З урахуванням зазначеного, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, умова щодо оплати відповідачем комісії не породжує правових наслідків через її нікчемність, а тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 12719,94 гривень слід відмовити. 49. У той же час, із наданих виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 18.10.2016 року по 01.01.2024 року, та виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 11.05.2021 року по 01.01.2024 року, вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавала факт отримання нею кредитних коштів. 50. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідачка суду не надала. 51. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачем не спростовано та заборгованість повністю не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в межах фактичного використання, що становить 82532,63 гривні, яка складається з: заборгованість за Кредитним договором № 200723758901 від 18.10.2016 року 59274,43 гривні з яких 36235,89 гривень заборгованість за кредитом та 23038,54 гривень заборгованість за процентами; заборгованість за Кредитним договором № 1001872399901 від 11.05.2021 року 23258,20 гривень, з яких 23253,71 гривні заборгованість за кредитом та 4,49 гривні заборгованість за процентами, в решті позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 52. Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 102 від 14.02.2024 року (а.с. 5), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,00 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2098,91 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 82532,63 грн. ? 2422,00 грн. ? 95252,57 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial