Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Представник позивача Владко Р.О. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №С-615-011115-21-980 від 05.04.2021 в розмірі 36 429,89 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.04.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-615-011115-21-980. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 15 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Додатково зазначено, що підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https:/ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25\~липня 2023\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~і Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Свеа\~Фінанс» (попередня\~назва -\~«Росвен Інвест\~Україна»,\~«Фактор»)\~було укладено\~договір факторингу\~№01.02-31/23.\~Відповідно до\~розділу 2\~договору факторингу\~АТ «Ідея\~Банк» відступило\~свої права\~вимоги,\~а ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~набуло право\~вимоги за\~первинними договорами,\~в розмірі\~заборгованостей боржників\~перед АТ\~«Ідея Банк»,\~визначеними в\~реєстрі боржників.\~В тому\~числі за\~даним договором\~факторингу ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] перед\~АТ «Ідея\~Банк» за\~договором №С-615-011115-21-980\~від 05.04.2021\~у розмірі\~36\~429,89\~грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 15 000,00 грн, заборгованість за відсотками 21 429,89 грн, заборгованість за іншими процентними платежами 00,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №С-615-011115-21-980 від 05.04.2021 в загальному розмірі 36 429,89 грн. Ухвалою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 07 січня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, направлено за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що позовну заяву визнає. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 05 квітня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-615-011115-21-980. Як вбачається із змісту вищевказаної угоди, відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту з кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 15 000,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https:/ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. 25 липня 2023 року між ТОВ «Свеа Фінанс» та АТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до п. 2. договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору свої Права Вимоги, а фактор приймає права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.1 договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.3.1 договору факторингу, загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 12 163 508 гривень 00 копійок та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3. Сума фінансування згідно Договору (Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3), що підлягає перерахуванню на рахунок клієнта становить 11 963 508 гривень 00 копійок. Згідно з п.5.1 договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору. Згідно з платіжною інструкцією № 9217 від 26 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» 11 963 508 гривень 00 копійок як оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-615-011115-21-980 від 05.04.2021 у загальній сумі 36 429,89 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 15 000,00 грн, заборгованість за відсотками 21 429,89 грн. Згідно з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-615-011115-21-980 від 05.04.2021 заборгованість [PERSON] у загальній сумі становить 36 429,89 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 15 000,00 грн, заборгованість за відсотками 21 429,89 грн. Зі змісту виписки по рахунку [PERSON] в АТ «Ідея Банк» вбачається, що відповідачу надавалися кредитні кошти в розмірі 15\~000,00 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, видачу кредиту, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за договором №С-615-011115-21-980 від 05.04.2021 в сумі 36 429,89 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. При цьому, суд констатує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved