Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позову вказала,\~що позивачка\~ [PERSON] з\~відповідачем [PERSON] \~перебуває у\~шлюбі з\~04.10.2018\~року,\~який було\~зареєстровано Виконавчим\~комітетом Засульської\~сільської ради\~Лубенського району\~Полтавської області,\~актовий запис\~№27.\~Від шлюбу\~сторони мають\~спільну дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. З жовтня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться, подружжя не має спільного бюджету, кожен живе своїм життям. Подальше проживання в шлюбі є неможливим, на примирення сторони не згодні. 20 січня 2025 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі Проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви представника позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2018 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 04.10.2018 року, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №27 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як вбачається із позовної заяви, подружнє життя сторін не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. З жовтня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться, подружжя не має спільного бюджету, кожен живе своїм життям. Подальше проживання в шлюбі є неможливим, на примирення сторони не згодні. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3\~ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved