Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників цієї справи. Позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку 12.11.2024 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 15.11.2024 року за вх. № 7798, в якій просить ухвалити рішення про: - дострокове розірвання договорів оренди землі б/н, укладених 13.04.2022 року між ним та відповідачем - ТзОВ «ДРАЙВЕЗА», предметом котрих є земельні ділянки площею 0,6900 га та 1,9200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастрові номери: 4624585200:03:000:1018 та 4624585200:03:000:1246; - скасування державної реєстрації за відповідачем - ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» права оренди вказаних земельних ділянок, здійсненої на підставі рішень державної реєстраторки речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області Топорович Л.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 64053638, 64052542, від 01.07.2022 року; - стягнення на свою користь з відповідача - ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» заборгованості з орендної плати за вказані земельні ділянки за період прострочення грошового зобов`язання з 02.03.2023 року по 12.11.2024 року, у розмірі 1 518 грн. 00 коп., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 241 грн. 80 коп., а також штрафних санкцій у розмірі 133 грн. 28 коп., а всього - 3 411 грн. 08 коп. (за першу земельну ділянку), та у розмірі 4 224 грн. 00 коп., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення у розмірі 672 грн., 85 коп., а також штрафних санкцій у розмірі 370 грн. 86 коп., а всього - 9 491 грн. 71 коп., загальний розмір зазначеної заборгованості становить 12 902 грн. 79 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та у розмірі 3 633 грн. 60 коп., позивач [PERSON] при ухваленні рішення просить стягнути з відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» на свою користь. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що земельна ділянка площею 0,69 га, кадастровий номер 4624585200:03:000:1018, перебуває в оренді відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» на підставі договору оренди землі від 13.04.2022 року, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 28.06.2022 року за №47222120. Відповідно до пунктів 9, 12 цього договору оренди землі від 13.04.2022 року, розмір річної орендної плати становить у грошовій формі в сумі 1 518 грн., орендна плата вноситься в строк до 01 березня наступного за поточним роком. Окрім того, земельна ділянка площею 1.92 га, кадастровий номер 4624585200:03:000:1246, перебуває в оренді відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» на підставі договору оренди землі від 13.04.2022 року, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав від 28.06.2022 року за № 47221162. Відповідно до пунктів 9, 12 цього договору оренди землі від 13.04.2022 року, розмір річної орендної плати становить у грошовій формі в сумі 4 224 грн., орендна плата вноситься в строк до 01 березня наступного за поточним роком. Втім, з часу реєстрації обидвох договорів оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» своїх обов?язків не виконує та орендної плати за користування земельними ділянками за 2022 та 2023 роки не сплатив. Позивач [PERSON] 08.12.2023 року звернувся до відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» з листом про виплату орендної плати за 2022 рік та припинення дії зазначених договорів оренди землі. Але відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» на його лист жодним чином не відреагував. Поряд з тим, заборгованість з орендної плати за користування земельними ділянками за період 2022 та 2023 роки, з урахуванням інфляційних витрат, становить 12 398 грн. 65 коп., де: 11 484 грн. - сума боргу; 914 грн. 65 коп. - інфляційне збільшення. Невиплата відповідачем ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» орендної плати за користування належними позивачеві [PERSON] земельними ділянками за 2022 та 2023 роки, є порушенням істотних умов договорів. Так, пунктом 15 зазначених вище обидвох договорів оренди землі визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, - підсумовує свої міркування позивач [PERSON] .. Відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього з участю державної реєстраторки речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області Топорович Л.М. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про дострокове розірвання договорів оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та пені, не подав, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державна реєстраторка речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області Топорович Л.М., своїм правом на подачу письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до ТзОВ «ДРАЙВЕЗА», з її участю в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про дострокове розірвання договорів оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та пені, не скористалась. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] 09.12.2024 року засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 16.12.2024 року за вх. № 8512, у котрій повідомив про причини неможливості приймати участь у підготовчому засіданні (значна віддаленість суду та похилий вік), а тому просив проводити підготовче засідання та розгляд цієї справи в цілому за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державна реєстраторка речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області Топорович Л.М., 12.12.2024 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що надійшло та було зареєстроване в діловодстві 18.12.2024 року за вх. № 8597, у котрому просила проводити розгляд цієї справи в цілому за її відсутності. Позивач [PERSON] засобами поштового зв?язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області еквівалентну за змістом заяву до попередньо поданої своєї заяви від 09.12.2024 року, що надійшла в суд 18.02.2025 року і була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1182. Інших заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 18.11.2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Запропоновано позивачеві [PERSON] усунути недоліки вищевказаної позовної заяви та одночасно роз`яснено, що якщо недоліки вищевказаної позовної заяви будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися поданою у первинний день звернення, якщо ж недоліки вищевказаної позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися неподаною й буде повернута. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було надіслано позивачеві [PERSON] для відома та виконання. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.11.2024 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву, після усунення її недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У цій справі, за власною ініціативою, залучено державну реєстраторку речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області Топорович Л.М. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. сколе, Стрийський район, Львівська область, 19.12.2024 року, 14:30 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2024 року підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 29.01.2025 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 29.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цю цивільну справу у відкритому судовому засіданні, котре відбудеться 27.02.2025 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської областівід 27.02.2025 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів). Сторони, а також інші учасники провадження, належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених підготовчого та судового засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази цьому. Суд, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності її учасників та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що рішенням Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області від 21.05.2020 року № 1333 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачеві [PERSON] площею 0,69 га, кадастровий номер: 4624585200:03:000:1018, й одночасно надано у власність позивачеві [PERSON] вказану земельну ділянку на території Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області. Право власності стверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копії містяться у справі, а. с. 10, 14). Відповідно до договору оренди землі від 13.04.2022 року, орендодавець [PERSON] надає орендарю ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» в строкове платне користування земельну ділянкудля ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,69 га, кадастровий номер: 4624585200:03:000:1018, яка знаходиться на території Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області, а орендар ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» приймає такий предмет договору. Відповідно до пунктів 8, 9, 10, 12 цього договору оренди землі від 13.04.2022 року, договір укладено на 7 років, розмір річної орендної плати становить у грошовій формі в сумі 1 518 грн.. Сторони погодили, що орендар може сплачувати орендну плату в натуральній формі (зерном або іншою продукцією) з перерахунком еквівалентної кількості продукції по ціні, запропонованій орендарем У випадку відмови орендодавця прийняти оплату в натуральній формі на умовах запропонованих орендарем, оплата здійснюється в грошовій формі в розмірі, зазначеному в пункті 9 цього договору. Орендна плата вноситься в строк до 01 березня наступного за поточним роком. Згідно з пунктами 13, 14, 15 цього договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (накладними, відомостями, тощо). Розмір орендної плати переглядається один раз у три роки в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до пунктів 37, 38 і 39 цього договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов?язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищені пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (копія міститься у справі, а. с. 11-13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,69 га, кадастровий номер 4624585200:03:000:1018, перебуває в оренді відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА»» на підставі договору оренди землі від 13.04.2022 року, номер запису державної реєстрацією іншого речового права 47222120 від 28.06.2022 року (копія міститься у справі, а. с. 20). Між тим, встановлено судом з матеріалів цивільної справи, що рішенням Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області від 09.10.2020 року № 1764 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачеві [PERSON] площею 1,92 га, кадастровий номер: 4624585200:03:000:1246, й одночасно надано у власність позивачеві [PERSON] вказану земельну ділянку на території Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області. Право власності стверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копії містяться у справі, а. с. 15, 19). Відповідно до договору оренди землі від 13.04.2022 року, орендодавець [PERSON] надає орендарю ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» в строкове платне користування земельну ділянкудля ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,92 га, кадастровий номер: 4624585200:03:000:1246, яка знаходиться на території Трускавецької міської ради Дрогобицького району Львівської області, а орендар ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» приймає такий предмет договору. Відповідно до пунктів 8, 9, 10, 12 цього договору оренди землі від 13.04.2022 року, договір укладено на 7 років, розмір річної орендної плати становить у грошовій формі в сумі 4 224 грн.. Сторони погодили, що орендар може сплачувати орендну плату в натуральній формі (зерном або іншою продукцією) з перерахунком еквівалентної кількості продукції по ціні, запропонованій орендарем У випадку відмови орендодавця прийняти оплату в натуральній формі на умовах запропонованих орендарем, оплата здійснюється в грошовій формі в розмірі, зазначеному в пункті 9 цього договору. Орендна плата вноситься в строк до 01 березня наступного за поточним роком. Згідно з пунктами 13, 14, 15 цього договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (накладними, відомостями, тощо). Розмір орендної плати переглядається один раз у три роки в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до пунктів 37, 38 і 39 цього договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов?язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищені пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (копія міститься у справі, а. с. 16-18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,69 га, кадастровий номер 4624585200:03:000:1018, перебуває в оренді відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» на підставі договору оренди землі від 13.04.2022 року, номер запису державної реєстрацією іншого речового права 47222120 від 28.06.2022 року (копія міститься у справі, а. с. 21). Відповідно до розрахунків заборгованості за двома договорами оренди землі за 2022 рік та 2023 рік, така з урахуванням встановленого індексу інфляції за 2022 рік та 2023 рік прострочення та пені складає 1 418 грн. 79 коп. (копія міститься у справі, а. с. 22-25). Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2024 року № 909463, відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» станом на 18.11.2024 року не перебував в стані ліквідації (реорганізації) й зареєстрований у встановленому законодавством порядку як юридична особа за адресою: [ADDRESS] (копія міститься у справі, а. с. 31-32). Релевантні норми та джерела права, які застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі» чинним ЗК України та загальними нормами чинного ЦК України щодо підстав дострокового розірвання правочину. Так, згідно зі ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з частинами 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Положеннями частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельних ділянок підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію речових прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Верховний Суд в постанові від 04 вересня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 23/2042/16 дійшов висновку, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного регістратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договорами оренди землі, як підстави для розірвання договорів оренди землі, що також є істотним порушенням умов таких договорів, оскільки позбавляє позивача [PERSON] можливості отримати гарантовані такими договорами кошти за те, що його земельні ділянки використовує інша особа, у даному випадку - відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА». Оскільки відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» за 2022 та 2023 роки не сплачував позивачеві [PERSON] орендну плату за користування земельними ділянками на підставі укладених між ними двох договорів про оренду землі, тому така несплата є систематичною, через що наявні підстави для дострокового розірвання договорів оренди землі у зв`язку із порушенням відповідачем ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» як орендарем їх умов. Так, сплата орендної плати є істотною умовою договорів оренди, а позивач [PERSON] не отримав того, на що він розраховував при укладанні обох договорів оренди землі. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договорів оренди земельних ділянок щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки, згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 14 листопада 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 484/301/18, від 14 серпня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 484/4135/18, від 31 липня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 479/1073/18-ц. Таким чином, оренда плата в розмірі 1 518 грн., та 4 224 грн., за використання двох земельних ділянок відповідно пунктів 9 і 12 договорів оренди землі позивачеві [PERSON] не виплачувалась. Відповідач ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» повинен сплатити на користь зазначеного позивача заборгованість за договорами оренди землі за період з 2022 року по 2023 рік - зазначена обставина свідчить про систематичне порушення законних прав позивача [PERSON] .. У зв`язку з невиплатою орендної плати на підставі пункту 15 договорів оренди землі, з відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА» підлягає стягненню пеня, яка справляється у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відтак, пеня за прострочення сплати орендної плати за 2022-2023 роки, становить 504 грн. 14 коп.. Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати за користування земельними ділянками у 2022 і 2023 роках за період із 02.03.2022 року по 12.11.2024 року складає 914 грн. 65 коп.. Натомість, позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора задоволенню не підлягаютьь через відсутність з приводу рішень державного реєстратора будь-якого спору про право, а також те, що зазначене у позовній заяві порушення прав позивача [PERSON] не пов`язане з діями та рішеннями державного реєстратора, а договори не визнавались недійсними з означених вище підстав. Водночас, у разі набрання рішенням суду про розірвання договорів оренди землі законної сили, право оренди має бути припинене за відомостями відповідного реєстру реєстратором безпосередньо при отриманні звернення сторони позивача із цього приводу з наданням відповідного рішення суду. Так, скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію договорів оренди тягне за собою анулювання оренди взагалі з самого початку, що виходить за межі питання розірвання договору (крім того, тягне за собою правові наслідки в подальшому у виді повернення сторін договору в попередній стан, що не може повною мірою узгоджуватись із захистом інтересів позивача, зокрема в частині отримання заборгованості з орендної плати). Враховуючи вищевикладене, заявлені позивачем [PERSON] , як власником земельних ділянок, вимоги про дострокове розірвання договорів оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та пені, є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із чотирма вимогами немайнового характеру і однієї майнового характеру у розмірі 6 056 грн., та котрі підтверджується відповідними виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь вказаного позивача з відповідача ТзОВ «ДРАЙВЕЗА», пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 3 633 грн. 60 коп.. Доказів понесення сторонами цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, її матеріали не містять.

Outcome: partial