Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.12.2017 року у розмірі 105 392 грн. 16 коп., яка виникла станом на 25.08.2024 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 105 392 грн. 16 коп., а також позивач просив стягнути понесені судові витрати у розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ Універсал Банк посилався на те, що 14.12.2017 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.12.2017 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 023b4ad99de38cle31f9e28fc79f2d447bd744b0e53cb47f1b35bf942b33b80ec5, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ Універсал банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, кредитні кошти відповідач отримав, витратив та не повертає, у зв`язку з чим станом на 25.08.2024 року утворилася заборгованість у сумі 105 392 грн. 16 коп., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 105 392 грн. 16 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 20.11.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 16\~грудня 2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника відповідача\~ адвоката\~Раковець О.О.\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву в якому\~проти задоволення\~позовних вимог\~заперечувала в\~повному обсязі,\~виходячи з\~наступного. З позовної\~заяви не\~зрозуміло,\~яким чином\~з кредитного\~ліміту у\~розмірі 80\~000\~грн.\~могла виникнути\~заборгованість по\~тілу кредиту\~у розмірі\~105\~392,19\~грн.,\~що просить\~стягнути позивач. Тобто,\~в тіло\~кредиту,\~яке просить\~стягнути Позивач,\~він включив\~не лише\~фактично заборгованість\~по кредитним\~коштам,\~але й\~відсотки та\~щомісячні мінімальні\~платежі. В анкеті-заяві\~до Договору\~про надання\~банківських послуг\~від 14.07.2017\~року зазначено,\~що Відповідач\~просить відкрити\~на його\~ім`я\~поточний рахунок\~№ [NUMBER] \~у гривні\~на своє\~ім`я та\~встановити кредитний\~ліміт на\~суму вказану\~в додатку.\~Будь-яких\~інших умов\~кредитування (термін\~повернення кредиту,\~відсотки,\~порядок застосування\~неустойки за\~порушення грошового\~зобов`язання,\~порядок погашення\~заборгованості,\~тощо)\~в анкеті-заяві\~не зазначено. Отже,\~відсутні підстави\~вважати,\~що сторони\~обумовили у\~письмовому вигляді\~ціну договору,\~яка встановлена\~у формі\~сплати процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~а також\~відповідальність у\~вигляді процентів\~і неустойки\~(штрафів)\~за порушення\~термінів виконання\~договірних зобов`язань.\~Отже,\~оскільки у\~анкеті-заяві\~відсутні умови\~кредитування,\~відсутні Умови\~і правила,\~Тарифи,\~чинні станом\~на дату\~укладення договору\~про надання\~банківських послуг\~14.07.2017\~року чи\~встановлення Позивачу\~кредитного ліміту\~у розмірі\~80\~000\~грн.\~16.12.2020\~року \~їх умови\~не можуть\~бути застосовані\~до Відповідача. Також відповідач звертає увагу на те, що як вбачається з виписки - 04.10.2024 року позивач самостійно та неправомірно списав з рахунку Відповідача (за рахунок кредитних коштів) кошти у розмірі 3028,00 грн. суму судового збору за подачу цієї позовної заяви до відповідача. 16\~грудня 2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника позивача\~на адресу\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив.\~Так,\~позивач вказує,\~що до\~позовної заяви\~були додані\~наступні докази,\~що підтверджують\~факт укладення\~Договору про\~надання банківських\~послуг від\~14.12.2017\~року:\~ Копія\~Анкети-заяви\~до Договору\~про надання\~банківських послуг;\~Витяг з\~Умови і\~правила обслуговування\~в АТ\~«Універсал банк»\~при наданні\~банківських послуг\~щодо продуктів\~monobank\~|\~Universal\~Bank;\~Витяг з\~Тарифів за\~карткою Monobank. Позивач зазначає,\~що впродовж\~дії договору\~з 01.09.2020\~року процентна\~ставка змінилась\~і становила\~3,1\~%\~в місяць\~(37,2\~%).\~Таким чином,\~підписана клієнтом\~Анкета-заява\~є підтвердженням\~укладення Договору,\~а перелічені\~документи формують\~Договір про\~надання банківських\~послуг в\~АТ «Універсал\~банк» з\~чим погодився\~відповідач шляхом\~підписання Анкети-заяви. Відповідно до\~виписки про\~рух коштів\~на рахунку\~(додається)\~кредитний ліміт\~Боржника складає\~80000.00\~грн.,\~баланс складає\~-\~(мінус)\~25\~392,16\~грн.,\~отже заборгованість\~складає 105\~392,16\~грн.\~Ця заборгованість\~складається з\~повністю використаного\~Боржником кредитного\~ліміту у\~сумі 80\~000,00\~грн.\~та суми\~овердрафту (мінусу\~по картці),\~яка становить\~-\~(мінус)\~25\~392,16\~грн. У зв`язку\~з тим,\~що Відповідач\~лише частково\~здійснював операції\~з поповнення\~своєї банківської\~карти,\~розмір яких\~був значно\~меншим за\~поточні витрати\~по картковому\~рахунку на\~власний розсуд,\~виникла заборгованість.\~Окрім того,\~позивач наголошує,\~що Банк\~вправі самостійно\~перерозподілити кошти,\~що надійшли\~в рахунок\~погашення таких\~грошових зобов`язань,\~відповідно до\~зазначеної черговості\~шляхом проведення\~відповідних бухгалтерських\~проводок. Згідно пп.\~5.23\~(4.23)\~п.\~5\~(4),\~розділу ІІ\~Умов в\~редакції,\~що діяла\~на момент\~укладення Договору,\~сторони погодили,\~що Кредит\~збільшується на\~суму заборгованості\~за Договором\~по відсоткам\~до погашення,\~по неустойці,\~якщо на\~рахунку клієнта\~не вистачає\~власних коштів\~для оплати\~вказаної заборгованості. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 222\~132,69\~грн.,\~та зроблено\~витрат по\~картці на\~суму 327\~524,85\~грн.\~Отже,\~сума коштів,\~яка досі\~не була\~повернута Банку\~становить 105392,16\~грн.\~(327\~524,85\~грн.\~-\~222\~132,69\~грн.\~=\~105392,16\~грн.).\~Всі поповнення\~використовувалися Відповідачем\~на власні\~потреби і\~на рахунку\~не залишалися,\~саме тому\~повернутими їх\~вважати не\~можна.\~В свою\~чергу поповнення,\~які проводив\~Відповідач свідчать\~про те,\~що Відповідач\~усвідомлював,\~що винен\~Банку кошти,\~які використав\~з кредитного\~ліміту,\~а отже\~повною мірою\~розумів наслідки\~та був\~ознайомлений з\~умовами використання\~наданих йому\~коштів. Щодо нарахування судового збору позивач зазначив, що відповідно до Умов і правил обслуговування в АТ Універсал банк : п. 3.6. Розділу ІІ Клієнт зобов`язується відшкодовувати всі витрати, понесені Банком в результаті використання Клієнтом Платіжної картки з порушенням умов Договору та вимог законодавства України. Оплата Клієнтом зазначених витрат може здійснюватися за рахунок наданого Банком Кредиту; п. 8.12. Клієнт несе відповідальність перед Банком за збиток і витрати, понесені Банком в результаті порушення Клієнтом умов або положень Договору або законів і підзаконних актів України; п. 9.4. Банк повідомляє, що у разі невиконання Клієнтом своїх зобов`язань, що виникають з Договору, з Клієнта можуть стягуватися понесені Банком витрати, які підлягають сплаті відповідно до чинного законодавства України, в процедурі примусового стягнення сум заборгованості за Договором. У суму заборгованості, що позивач просить стягнути в судовому порядку, а саме 105392,16 грн., судові витрати не включені. 19 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Раковець О.О. подано заперечення на відповідь на відзив. Так, представник відповідача стверджує, що відповідно до Руху коштів по картці від 12.12.2024 року: всього списано відсотків за період з 01.12.2019 року по 25.08.2024 рік: 83 505,69 грн. (таблиця розрахунку 1 додається). При цьому, що стороною Відповідача пораховані лише відсотки з 01.12.2029, а не з дати відкриття рахунку 14.07.2027 року. Тобто, враховуючи зарахування Позивачем нарахованих процентів у суму кредиту, сума списаних відсотків (88 339,64 грн.), вже перевищує суму встановленого кредитного ліміту (80 000,00 грн.) тобто, «тіла заборгованості». Окрім того, 19 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Раковець О.О. подано до суду заяву про стягнення понесених судових витрат у якій адвокат просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи у розмірі 4\~000 грн. 06 лютого 2025 року представником позивача на офіційну електронну адресу суду подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в якій позивач наголошує на типовості справи та написанні адвокатом лише відзиву на позовну заяву, а тому просить суд відмовити у відшкодуванні таких витрат. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дослідивши позицію сторін, викладену у заявах по суті справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.12.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якого отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.24). Відповідно до п. 2 зазначеної Анкети-Заяви [PERSON] погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який він підтверджує та зобов`язується виконувати його. В пункті 3 Анкети-Заяви відповідач погодився, що підписанням цього Договору, підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний застосунок (пункт 3 Анкети-заяви). Відповідач в п. 9 Анкети-заяви підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису . Згідно з п. 6 анкети-заяви [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Він підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. В п. 7 анкети-заяви відповідач підтвердив про його ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Згідно з п. 11 анкети-заяви [PERSON] просив усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. Відповідно до Довідки про наявність рахунку від 16.12.2024 року, наданої позивачем, відповідачу [PERSON] видана кредитна картка [NUMBER] зі строком дії до 11/29 та відкритий картковий рахунок (а.с.134). Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 16.12.2024 року, банком по вищевказаній картці 12.02.2018 року встановлений кредитний ліміт 5 000,00 грн, який в подальшому було збільшено: 12.02.2018 року до 10 000,00 грн, 28.02.2018 року до 25 000,00 грн, 15.04.2019 року до 40 000,00 грн, 16.12.2019 року до 60 000,00 грн, 21.06.2020 року до 65 000,00 грн, 16.12.2020 року до 80 000,00 грн. (а.с.135). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.12.2017 року, [PERSON] станом на 25.08.2024 року має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 105\~392,16 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн, судовий збір 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а.с.6-23). З виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі вищенаведеної Анкети-заяви, наданого суду АТ «Універсал Банк» вбачається, що відповідач систематично отримував та використовував кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідач періодично поповнював цей рахунок (а.с.100-133). З виписки про рух коштів по картці від 16.12.2024 вбачається, що кредитний ліміт станом на 25.08.2024 року становить 80\~000 грн.; заборгованість станом на 25.08.2024 року становить 105\~392,16 грн.; баланс на кінець періоду становить 25\~392,16 грн.; сума витрат за період склала 327\~524,85 грн.; сума зарахувань за період склала 222\~132,69 грн. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із вимог ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Згідно вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями частини 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг 14.12.2017 року заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані і надані до анкети в електронному вигляді. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Відтак суд вважає встановленим той факт, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратив, після чого їх кредитору не повернув. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності - кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості зі [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. Позивачем на підтвердження його вимог надано Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту (а.с.25-42) в редакції, яка набула чинності 27 листопада 2021 року, у той час як Анкета-заява підписана 14.12.2017 року. Враховуючи відсутність підпису відповідача, наданий позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не є доказом того, що саме такі умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився із ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи, на момент отримання їх відповідачем, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені та штрафів за порушення строків виконання зобов`язання із повернення кредиту, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й постановою Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також, у постанові від 03 липня 2019 року у справі №14-131цс19 Верховним Судом викладена правова позиція про неможливість застосування до аналогічних спірних правовідносин норм, що викладені у ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку (www.monobank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк», як з моменту виникнення спірних правовідносин, так і до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Внаслідок цього, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг із Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих суду доказів про конкретні, запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися судом як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В даному випадку Анкета-заява позичальника не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Внаслідок наведених вище норм матеріального права та правових позицій Верховного Суду, вважати розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, що визначені у наданих суду витягах із Умов та правил надання банківських послуг, неможливо. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів погодження розміру відсоткової ставки не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статі 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Неналежне виконання [PERSON] зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора АТ «Універсал Банк», тому порушене право підлягає поновленню шляхом безумовного стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Дослідивши розрахунок заборгованості, суд не погоджується із визначеним АТ «Універсал Банк» розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи. Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який АТ «Універсал Банк» просив стягнути на його користь зі [PERSON] 105 392,16 грн. як тіло кредиту, при цьому до позовної заяви надав анкету-заяву від 14.12.2017 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань тарифи, паспорт споживчого кредиту, з яких вбачається, що відповідач користувався грошима та частково погашав заборгованість за кредитним договором. В даному випадку Анкета-заява позичальника не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Отже, вважати розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, що визначені у наданих суду витягах із Умов та правил надання банківських послуг, неможливо. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів погодження розміру відсоткової ставки не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором б\\н від 14.12.2017 року заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 25.08.2024 становить 105\~392,16 грн. Згідно вказаного розрахунку за період з 12.12.2018 року по 25.08.2024 року (стовпчик «Сплачено відсотків») позивачем зараховано на погашення відсотків суму в розмірі 89\~605,24 грн. З виписки виданої АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці [PERSON] від 16.12.2024 року за період з 14.12.2017-25.08.2024 встановлено, що відбувалось систематичне списання відсотків на загальну суму 89\~605,24 грн. Доводи відповідача про те, що до тіла кредиту позивачем було включено судовий збір у сумі 3028,00 грн. суд відхиляє, оскільки ці аргументи не підтверджені належними доказами. Так, з наданої відповідачем виписки виданої АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці [PERSON] вбачається, що 04.10.2024 року АТ «Універсал Банк» було нараховано [PERSON] судові витрати у сумі 3028,00 грн, а не здійснено зарахування даної суми до тіла кредиту (відсотків за користування кредитом). Тому, грошові кошти у сумі 3028,00 грн, які були списані з рахунку [PERSON] не є предметом розгляду даної справи. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 14.12.2017 року, процентна ставка не зазначена. З урахуванням того, що домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14.12.2017 року не містить, відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. А отже, розмір заборгованості по тілу кредиту повинен становити 15\~786,92 грн (105\~392,16 грн 89\~605,24 грн), який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Наведені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19; постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №545/2248/17 (провадження № 61-11459св19). Щодо стягнення правової допомоги з позивача на користь відповідача, суд зазначає наступне. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закону № 5076-VI), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI). З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2024 року між адвокатом Раковець Ольгою Олегівною та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги №27/11-1-24 (а.с.84), а також додаткову угоду №1 від 27 листопада 2024 року до договору про надання правової допомоги №27/11-1-24 (а.с.85). Згідно п.15 Договору, оплата гонорару (винагороди) за роботу та фактичні витрати за Договором здійснюється за домовленістю між Сторонами на підставі рахунку та Акту наданих послуг, що підписується Сторонами. Згідно Акту наданих послуг №1 від 18 грудня 2024 року по договору про надання правової допомоги №27/11-1-24 (а.с.177) адвокат Раковець Ольга Олегівна надала, а клієнт [PERSON] прийняв наступні послуги: підготовка, формування та подання відзиву на позов по справі №204/11173/24 витрачений час 2 години вартість послуг 2\~000 грн.; підготовка, формування та подання заперечень (на відповідь на відзив) по справі №204/11173/24 витрачений час 2 години вартість послуг 2\~000 грн., що разом складає 4 год. витраченого часу та 4\~000 грн. вартість послуг. Крім того, в матеріалах справи міститься, передбачений договором про надання правової допомоги №27/11-1-24, рахунок №1 на суму 4\~000 грн. (а.с.177 на звороті). Суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 15 %, тобто у позові відмовлено на 85 %. Позивачем не надавалися заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу, тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 3 400 грн (85% від 4 000 грн). Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України,). Позивачем понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31426260597 від 04.10.2024 року. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеної суми позовних в розмірі 453,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial