Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю(далі ТзОВ) «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № 02.06.2024-100001531 від 02.06.2024 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн., строком на 98 днів. Згідно з умовами даного договору, позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 07.09.2024 року заборгованість за кредитним договором становить 18240 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованості по процентам 8820,00 грн., комісії 420 грн. та неустойки 3000 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 18240 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 31 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено,\~що між\~сторонами укладено\~кредитний договір\~№ 02.06.2024-100001531\~від 02.06.2024\~року,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач отримав\~кредит в\~розмірі 6\~000,00\~грн.,\~строком на\~98\~днів,\~з фіксованою\~незмінною процентною\~ставкою в\~розмірі 1,5\~%\~за 1\~день користування\~та денною\~процентною ставкою\~в розмірі\~1,13\~%\~за 1\~день,\~що підтверджено\~квитанцією №\~2470420221\~(а.с.\~10-17). Кредитний договір № 02.06.2024-100001531 від 02.06.2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е884», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір. Відповідно до п.п. «а» п.6.1. вказаного договору, позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. В п. 3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобо`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (а.с.зворот 12). Відповідно до п. 13 Кредитного договору, в договорі передбачена неустойка: 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання (а.с. зворот 15). Згідно п. 8 Кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 7 % від суми Кредиту та дорівнює 420 грн. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту (а.с. зворот 15). ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про виплату коштів № 2470420221 від 02.06.2024 за допомогою платіжної системи LIQPAY в сумі 6000 грн. (а.с.10). \~Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 07.09.2024 року заборгованість за кредитним договором становить 18240 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованості по процентам 8820,00 грн., комісії 420 грн. та неустойки 3000 грн. (а.с. 9). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн. та комісії в розмірі 420 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком нарахованими позивачем процентами за користування кредитом та неустойкою з огляду на наступне. Відповідно до ч.5 ст.8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023 року. Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою : 120 днів 2,5 %, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 02.06.2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати фіксовану проценту ставку у розмірі 1,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках [PERSON] за процентною ставкою 1% за період з 02.06.2024 року по 07.09.2024 року: 6000 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 60 грн. х 98 днів (строк кредитування) = 5880 грн.). Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6000 грн. за період з 02.06.2024 року по 07.09.2024 року, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача становить 5880 грн. Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 3000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором (офертою) № 02.06.2024-100001531 від 02.06.2024 року в розмірі 3000,00 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене,\~суд приходить\~до висновку,\~про часткове\~задоволення позову,\~а саме,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість\~за Кредитним\~договором №\~02.06.2024-100001531\~від 02.06.2024\~року, у розмірі 12300 грн., яка складається із: суми заборгованості за по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., суми заборгованості по процентам 5880 грн., комісії 420 грн. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 12300 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1633 грн. 42 коп. пропорційно частині задоволених вимог (67,43 %).

Outcome: partial