Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту. В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який є вітчимом заявника. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/8 частки в квартирі [ADDRESS] . Дана квартира перебувала у спільній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На момент смерті [PERSON] заявник проживав з вітчимом. [INFO] помер брат заявника [PERSON] . Першою Львівською державною нотаріальною конторою 28 вересня 2009 року на ім`я зяаявника [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-1964, відповідно до якого ним успадковано 3/8 квартири [ADDRESS] . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року (справа № 461/3223/21, провадження №2-о/461/3 0/21) встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . 08 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак отримав відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують його родинні зв`язки зі спадкодавцем. Зазначені обставини не дають заявнику можливості вступити у права спадкоємця. Відтак, оскільки заявник не знаходиться в родинних зв`язках з спадкодавцем, але прожив разом з ним більше як п`ять років, просить суд встановити факт його проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю у період з 26 червня 1998 року по [INFO] , по день його смерті, тобто більше п`яти років, за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали з мотивів, наведених у ній. Представник Львівської міської ради Процик І.І. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 24.03.1984 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 20.05.1988 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. Квартира [ADDRESS] придбана 26.06.1998 року за договором купівлі-продажу, укладеним між Рарог (Продавець) з однієї сторони та [PERSON] (мати заявника), [PERSON] (вітчим заявника), [PERSON] (рідний брат заявника) та [PERSON] з другої сторони. Даний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гриник І.Ю. та зареєстровано за №3043. Відповідно до даного договору, квартиру набуто у спільну власність. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть від 18.11.2002 року. [INFO] помер вітчим заявника [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть від 23.12.2003 року. На момент смерті вітчима заявник [PERSON] проживав з ним та з братом, заяву про відмову від спадщини не подавав, спадкове майно перейшло в його володіння, відтак фактично прийняв спадщину. [INFO] помер брат заявника [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть від 05.08.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/8 частки у квартирі. 28.09.2009 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори заявнику було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №5-1964. Дане свідоцтво про права на спадщину за законом було видане на майно [PERSON] , а саме 3/8 частки квартири зазначеної квартири. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року (справа № 461/3223/21, провадження №2-о/461/3 0/21) встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . 08 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Першою Львівською державною нотаріальною конторою надано відповідь заявнику №1031/02-14, згідно якої останньому відмовлено у видачі свідоцтво на спадщину за вітчимом у зв`язку з тим, що 3/8 частки квартири, яка залишилась після смерті вітчима, який помер [INFO] , підлягає спадкуванню при наданні доказів про прийняття спадщини у встановлений законом спосіб та в порядку черговості. Заявник стверджує, що проживав в квартирі [ADDRESS] з 1998 року та стверджує, що з вітчимом проживав однією сім`єю, доглядав його до смерті, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Зі змісту ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] [INFO] , заявник стверджує, що він прийняв спадкове майно вітчима, оскільки з моменту його смерті фактично вступив у користування та володіння 3/8 частки квартири. Встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] з 1998 року, що підтверджується актом ЛКП «Княже місто» №7 від 14.02.2025 року. Обставини щодо володіння [PERSON] вищезазначенною квартирою підтверджуються долученими до позовної заяви документами, зокрема договорами на користування електроенергією, теплоенергією, газопостачння, з ЛКП «Львівводоканал», АТ «Львівгаз», АТ «Львівобленерго», ЛКП «Снопківське», які укладались з [PERSON] . Актом ЛКП «Княже місто» від 14.02.2024 підтверджується факт проживання заявника [PERSON] з вітчимом [PERSON] однією сім`єю з 1998 року по час смерті останнього [INFO] . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживав з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю у період з 26 червня 1998 року по [INFO] , по день його смерті, за адресою: [ADDRESS] . Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дружиною заявника, вказала, що із своїм чоловіком [PERSON] вона проживає з 1994 року. З червня 1998 по грудень 2003 року вони разом із чоловіком проживали за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі, окрім них, проживали мати заявника - [PERSON] , його вітчим [PERSON] , брат [PERSON] . Вони жили у вказаній квартирі однією сім`єю, вели спільне господарство, в сім`ї був один спільний бюджет, за спільні кошти робили ремонт в квартирі, придбавали нові меблі, побутову техніку, спільні кошти витрачали на харчування, придбання одягу, на утримання житла та сплату. Також свідок вказала, що з 1998 по 2003 вони здавали в оренду свою квартиру на [ADDRESS] , оскільки разом проживали в квартирі на [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є знайомою сім`ї заявника, вказала, що [PERSON] зі своєю дружиною, а також матір`ю, вітчимом та братом з 1998 по грудень 2003 року проживали за адресою: [ADDRESS] ; вони жили як одна сім`я, разом вели спільне господарство, були дуже дружні. Суд надає віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є логічними, достовірними та достовірно підтверджують обставини, викладені заявником. Свідки попереджені про кримінальну відповідальність і свідчення надали, будучи під присягою. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Зважаючи на вищенаведені доводи заявника та докази по справі, суд вважає доведеним, що заявник проживав за адресою [ADDRESS] , однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю у період з 26 червня 1998 року по [INFO] , по день його смерті, тобто більше п`яти років. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів свідчить, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем, а отже, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved