Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25.07.2024 [PERSON] (далі - позивачка) через представника [PERSON] звернулася до суду з позовом і уточнивши позовні вимоги (а.с. 69) просила: - позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2014 по 2016 роки проживали з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився спільний син [PERSON] . Після народження дитини їхні відносини погіршилися, що призвело до їх розірвання. Декілька років після народження сина відповідач час від часу цікавився його розвитком, інколи допомагав матеріально в утриманні, проте взагалі не приділяв увагу його вихованню та розвитку. З 2021 року відповідач повністю припинив спілкування з нею та їхнім сином, не відвідує його, не телефонує, не приймає участі у вихованні, не піклується про фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, що свідчить про його ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків щодо сина [PERSON] ніхто не чинив. 22.02.2017 рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого сина від першого шлюбу. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, відсутність будь-якої добровільної матеріальної чи моральної допомоги протягом тривалого часу, відсутність інтересу до життя, розвитку та здоров`я сина є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню дитини. Вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні 19.12.2024 суду пояснила, що з 2014 року проживали з відповідачем разом, а у 2016 в м. Суми у них народився син. Після народження дитини відповідач поїхав з м. Суми на заробітки до м. Москва і не повернувся. Вони жили у її батьків і він один раз на рік приїздив до дитини. З 2021 року повністю припинив спілкування з нею та сином. Вона вимушена придбавати подарунки, які обіцяв батько сину на день народження, але коштів на подарунки не надавав і участі у їх придбанні не брав. З 2021 року у сина є мобільний телефон, але він жодного разу йому не телефонував, не спілкувався з ним, не цікавився його розвитком та не приймав участь у його вихованні. Коли почалась війна у 2022 році вони разом з сином поїхали на захід України до батьків відповідача, але його там не було. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання не прибув, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні 21.01.2025 висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення аліментів підтримала. Згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заяви, клопотання. 19.09.2024, 21.11.2024 від третьої особи надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі їх представника. 25.09.2024 від третьої особи надійшов висновок про можливість позбавлення батьківських прав. 08.10.2024 та 29.10.2024 представником позивачки подано клопотання про витребування та долучення доказів. 01.11.2024 представником позивачки подано клопотання про уточнення позовних вимог. 25.11.2024 представником позивачки подано клопотання про долучення доказів. 04.02.2025 та 25.02.2025 від третьої особи надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі їх представника. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31.07.2024 по справі відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.09.2024. 20.09.2024 через неявку відповідача підготовче судове засідання відкладено на 08.10.2024. 08.10.2024 для надання доказів підготовче судове засідання відкладено на 01.11.2024. 01.11.2024 ухвалою суду витребувано докази, підготовче судове засідання відкладено на 25.11.2024. 25.11.2024 ухвалою суду витребувано докази, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 19.12.2024. 19.12.2024 для виклику свідків розгляд справи відкладено на 21.01.2025. 21.01.2025 та 05.02.2025 для виклику відповідача розгляд справи відкладено на 27.02.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (який 28.09.2019 згідно до Свідоцтва про зміну імені змінив прізвище з [PERSON] на [INFO] ) є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.2016 (а.с 19). Позивачка [PERSON] з 14.06.2005 зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 17, 18, 68). Син сторін [PERSON] є учнем 3-А класу Комунальної установи Сумський навчально-виховний комплекс № 16 імені Олексія Братушки «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Сумської міської ради. Про його зарахування до закладу навчання на навчальний рік піклувались його мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . На офлайн навчання щодня [PERSON] приводили мати [PERSON] , бабуся [PERSON] або дідусь [PERSON] . Під час дистанційного навчання йому допомагали мати та бабуся. Дошкільні заходи, батьківські збори відвідувала мати [PERSON] , яка постійно цікавиться досягненням сина, приймає активну участь в житті дитини. Піклується та забезпечує [PERSON] всім необхідним: одягом, канцелярським приладдям, зошитами, посібниками, взуттям, формою для занять фізкультурою та іншими мати - [PERSON] (а.с. 20). 23.07.2018 [PERSON] в інтересах сина [PERSON] укладено декларацію лікарем-педіатром амбулаторії № 6КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Сумської міської ради [PERSON] . Зі слів лікаря, з народження про здоров`я та розвиток [PERSON] піклується його мати [PERSON] , на прийомі у лікаря хлопчика супроводжувала або вона, або бабуся [PERSON] . Вакцинацією, лікуванням захворювань, профілактикою захворювань піклувалась і піклується мати. До здоров`я сина мати ставиться відповідально, у випадку хвороби звертається вчасно, рекомендації лікаря виконує в повному обсязі (а.с. 21, 22-23). Рішенням Іршавського суду Закарпатської області від 22.02.2017 за позовом [PERSON] позбавлено батьківських права [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-27, 86-88). Вказаним рішенням установлено, що з 2012 року [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про її стан здоров`я, не дбає про фізичний і духовний розвиток, матеріально не утримує, жодного разу не відвідував у дитячому садочку, школі, не спілкується, навіть через засіб стільникового мобільного зв`язку, не вітає зі святами, тобто ухиляється від батьківських обов`язків. З 21.07.2015 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32, 60). Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] 06.02.2022 перетнув державний кордон України в режимі виїзд до Ізраїлю (а.с. 80, 95). За відомостями Відомчої інформаційної системи МЗС та інформацією закордонних дипломатичних установ України, станом на 11.12.2024, інформація щодо перебування на консульському обліку в закордонних дипломатичних установах України громадянина [PERSON] , [INFO] - відсутня, що підтверджується повідомленням Міністерства закордонних справ України від 11.12.2024 (а.с. 101). Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 44-45). Висновок мотивований тим, що з 2014 по 2016 [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у місті Суми в квартирі, яку орендували. У ході проведеної бесіди з [PERSON] з`ясовано, що невдовзі після народження сина подружні відносини погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до розірвання відносин. З 2021 року [PERSON] повністю припинив спілкування з своїм сином, ніяких зв`язків не підтримує, не телефонує та не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина. З її слів [PERSON] до повномасштабного вторгнення рф на територію України виїхав до Ізраїлю, де на даний час перебуває. Також біла проведена розмова з малолітнім [PERSON] , який впевнено повідомив, що проживає разом з матір`ю, а з батьком не спілкується і його давно не бачив. Батько фінансово не допомагає. Провести розмову з [PERSON] не було можливості у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку. Зроблено висновок, що батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться потребами, навчанням, розвитком дитини. Свідок [PERSON] суду повідомила, що 20 років є сусідкою позивачки. [PERSON] живе разом з мамою, бабусею і дідусем. Вони часто гуляють разом на подвір`ї зі своїми онуками. Батька [PERSON] бачила один раз, коли йому було 3,5 роки на дитячому майданчику. [PERSON] підбіг і повідомив, що приїхав тато, був задоволений. Зі слів бабусі [PERSON] знає, що тато йому не телефонує, не спілкується з ним і про тата він не згадує. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки, суду повідомила, що бачила відповідача коли він приїздив до сестри в м. Суми та жив у її батьків. Працював на будівництві на заробітках. Він приїхав перед пологами з заробіток, народився [PERSON] . Після народження дитини вони проживали у батьків, сварилися, а через три місяці розійшлися, відповідач поїхав на заробітки і не повернувся. Після цього періодично спілкувався з [PERSON] до 4 років, а потім припинив спілкуватися і з ним. Не спілкується, не телефонує вже більше ніж як три роки, не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає. Під час вислуховування судом думки дитини малолітній [PERSON] повідомив, що не пам`ятає коли він останній раз бачив тата і як він виглядає. Він ходить в школу та на карате, куди його водить бабуся та інколи дідусь. Їздили з мамою та бабусею до бабусі на захід України, де з дідусем ходили в гори. Тата там не було. Він би йому хотів розповісти про школу та карате, але батько йому не телефонує, не спілкується, не вітає зі святами. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень частини 2 статті 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 2 і 3 статті 150 СК України). Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] в м. Суми. Дитина перебуває на її утриманні, вона займається її вихованням, лікуванням, піклується про навчання, фізичний і духовний розвиток дитини. Відповідач [PERSON] з 2021 року з сином [PERSON] , [INFO] не спілкується, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, вихованням не займається, в утриманні дитини участі не бере, самоусунувся від виховання дитини, не цікавиться станом його здоров`я, успіхами в навчанні, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини і з аналогічних підстав за рішенням суду від 22.02.2017 його позбавлено батьківських прав відносно іншої дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлені факти у сукупності свідчать про ухилення [PERSON] від виховання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що до відповідача слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина суд зазначає наступне. Згідно частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (частина 3 статті 166 СК України). Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2024 і досягнення ним повноліття. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачкою сплачено судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачу у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору. З огляду на викладене, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1211,20 грн. та за вимогу про стягнення аліментів на користь держави 1211,20 грн.

Outcome: approved