Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Лесик С.І. звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,\~посилаючись на\~те,\~що позивач\~ [PERSON] \~перебувала з\~відповідачем [PERSON] \~у зареєстрованому\~шлюбі,\~\~який розірваний\~рішенням Турійського\~районного суду\~Волинської області\~від 08\~січня 2024\~року.\~В шлюбі\~у них\~ [INFO] народилася\~дочка [PERSON] .\~Відповідач \~проживає окремо\~від позивача\~та дочки,\~не надає\~допомогу на\~утримання дочки\~в добровільному\~порядку,\~хоча має\~дохід і\~можливість її\~надавати,\~то у\~позивача [PERSON] \~склалося тяжке\~матеріальне становище\~щодо утримання\~дочки [PERSON] ,\~а тому\~просив стягувати\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 січня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Турійського районного суду Волинської області, що надійшла до вказаного суду 28 січня 2025 року. Суддя своєю\~ухвалою від\~28\~січня 2025\~року прийняла\~цивільну справу\~до провадження,\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрила провадження\~у справі\~та постановила\~розгляд справи\~проводити за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін.\~ Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала адресовану суду письмову заяву про те, що вона просить проводити розгляд вказаної справи за її відсутності та відсутності її представника - адвоката Лесика С.І., позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві, та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лесик С.І. у судове засідання не з`явився, однак, подав адресовану суду письмову заяву про те, що він просить проводити розгляд вказаної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 03 березня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у\~главі 15 СК України. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як установив суд, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно із заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 08 січня 2024 року розірвано (а.с. 7, 8). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15 березня 2022 року Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с. 6). Відповідно до частин першої, третьої\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач [PERSON] проживає окремо від відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом із неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/012895830\~та № 2024/012902835\~ від 25 жовтня 2024 року, відповідно (а.с. 9, 10). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Під час розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивач не має можливості забезпечити необхідний і достатній рівень життя дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей\~180,\~182 СК України\~бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач інших дітей на утриманні не має, є здоровою працездатною особою і спроможний надавати на утримання дитини матеріальну допомогу. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження наявності інших, передбачених\~статтею 182 СК України, обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, сторони суду не надали. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2025 року 2 563 гривні та постійно змінюється у бік збільшення. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Суд враховує, що прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини. З огляду на вказане, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом із яким проживає дитина,\~суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, що відповідає вимогам статей\~182,\~183,\~191 СК України. Крім того, згідно зі\~статтею 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути\~\~в дохід держави 1 211 гривень 20 копійок судового збору, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до пункту 3 частини першої \~статті 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved