Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс» (далі - відповідач) в якому просить відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 62334,71 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.08.2024 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi SQ7, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та водія тролейбуса (бортовий номер 3371) під керуванням [PERSON] , яка працює на посаді водія в КП «Київпастранс». Постановою Шевченківського районного суду міста Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю становить 62334,71 грн. Просить позовну заяву задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому наводить аргументи, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу та з урахуванням ПДВ. Посилається на те, що відсутні докази на підтвердження факту відновлення автомобілю, тобто відсутній акт виконаних робіт. Зазначає те, що висновок про оцінку матеріального збитку є лише попереднім оцінюючим документом, в якому не зазначається остаточна сума на відновлення транспортного засобу, доказів про ремонт автомобіля позивач не надала. Просить відмовити в задоволенні позову. Позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що на момент подання позовної заяви ремонт автомобіля не здійснювала, оскільки були відсутні кошти на такий ремонт; однак станом на 23.12.2024 здійснено відновлювальний ремонт автомобіля, про що надає акт ФО-К-066580, та зазначає, що вартість фактично здійсненого відновлювального ремонту склала - 91100,00 грн. Заперечує щодо вирахування з суми вартості відновлювального ремонту 20% податку на додану вартість, оскільки відновлювальний ремонт було здійснено виконавцем, який не є платником податку на додану вартість. Також посилається на те, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія та/або відповідача не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди в повному обсязі у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля покладається на відповідача. Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву в повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача 62 334, 71 грн, хоча фактично за ремонт автомобіля заплатила 91100,00 грн. Представник відповідача проти задоволення даного позову заперечила, просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, заслухавши пояснення сторін у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 01 серпня 2024 року о 10 годині 10 хвилин по вулиці Січових Стрільців, 82 сталася ДТП за участі автомобіля марки Audi SQ7, д.н.з. [NUMBER] та тролейбуса, бортовий номер [NUMBER] . Власником автомобіля є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с.6). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2024 у справі №761/29024/24 [PERSON] , керуючи тролейбусом, бортовий номер [NUMBER] , не була уважною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Ауді, власницею якого є позивач, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п.2.3(б) та п. 13.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] було визнано винною в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно письмових пояснень від 01.08.2024 року місцем роботи [PERSON] є КП «Київпастранс», працює на посаді водія тролейбуса. Згідно матеріалів справи, станом на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, про що сторона відповідача не заперечувала у судовому засіданні. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №906/08-24 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ауді, д.н.з. [NUMBER] без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на дату ДТП 01.08.2024 року, становить 62 334,71 грн. Відповідно до Акта №ФО-К-066580 від 25.11.2024 вартість фактично здійсненого відновлювального ремонту становить 91000,00 грн. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва №761/29024/24 від 04.09.2024, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , яка перебуває у трудових відносинах з відповідачем та керувала транспортним засобом, що належить відповідачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої у Постанові №6-108цс13 від 13 листопада 2011 року, шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. На думку суду, підтвердженням розміру завданої шкоди позивачу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди є звіт №906/08-24 від 23.08.2024 року, складеного ФОП [PERSON] , сума завданих збитків на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 62334,71 гривень. Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем доведено факт завдання шкоди та розмір завданої шкоди. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахованою, а відтак у відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Станом на момент прийняття рішення транспортний засіб позивача відремонтований, вартість фактично здійсненого відновлювального ремонту становить 91000,00 грн. Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та лише в межах заявлених нею вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 62 334, 71 гривень відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також враховуючи, що виконавець робіт по ремонту автомобіля не є платником ПДВ, підстави для зменшення розміру відшкодування майнової шкоди на суму ПДВ відсутні. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджено платіжною інструкцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved