Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] в особі\~представника \~адвоката Кондратенко\~С.Ю.\~17\~грудня \~2024\~року звернувся\~до суду\~з вказаною\~позовною заявою\~до ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ»,\~ обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~що з 20 вересня 2000 року по 12 лютого 2024 року він перебував в трудових відносинах з відповідачем. На день звільнення з роботи позивач працював електрогазозварювальником 5-го розряду цеху гранулірованого суперфосфату №1. Наказом №57 від 12 лютого 2024 року був звільнений з роботи за власним бажанням. Відповідач у встановлений строк не провів з позивачем розрахунок та не виплатив йому нараховану заробітну плату в день звільнення. Повіривши в\~обіцянки відповідача\~щодо добровільної\~виплати заробітної\~плати,\~він не\~став звертатися\~до суду\~та очікував\~на отримання\~коштів.\~Проте,\~на даний\~час він\~зрозумів,\~що без\~судового захисту\~не зможе\~отримати борг\~по заробітній платі, а тому звертається до суду з цим позовом. Посилаючись на вказані обставини, просить суд поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі на день звільнення в сумі 19914 грн. 99 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 27 лютого 2025 року о 09 год. 30 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивач\~у період\~з 20\~вересня 2000\~року по\~12\~лютого 2024\~року перебував\~в трудових\~відносинах з\~відповідачем ПАТ «СУМИХІМПРОМ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-4). З повідомлення\~відповідача ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ» від\~12\~лютого 2024\~року вбачається, що сума, яка належить до виплати [PERSON] складає 19914 грн. 99 коп. (а.с.7-зворот). Вказаний розмір заборгованості підтверджується також розрахунковим листком відповідача за січень 2024 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки відзив на позовну заяву відповідач не надав, зазначена сума заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем не спростована. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені\~статтею 233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право. При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску строку. За ч. 2\~ст. 233 КЗпП України\~із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Тобто, установлений ч. 2\~ст. 233 КЗпП\~строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні пов`язаний з днем одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, вручення якого є обов`язком роботодавця згідно\~ст. 116 КЗпП України, а не з днем його звільнення. Звертаючись до суду з позовом 17 грудня 2024 року, позивач посилається на поважність причин звернення до суду з пропуском тримісячного строку обставинами запевнення відповідача про здійснення розрахунку найближчим часом, а тому просить поновити строк звернення до суду. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі та\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню 19914\~грн.\~99\~коп.\~заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved