Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У лютому 2024 р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування, в якому просив суд: -стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 42 200,00 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 760,98 грн., три відсотки річних у розмірі 76, 10 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 23 жовтня 2022 року у селі Анджеюв-Дурановського Повіту Сохачевського Мазовецького Воєводства (Польща) мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «Mercedes Sprinter», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись по дорозі національного значення №50, виїхав на ліве узбіччя, де допустив зіткнення із автопоїздом марки «Volvo», д.н.з республіки Польща [NUMBER] , та напівпричепом цистерною, д.н.з. республіки Польща [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Mercedes Sprinter», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] , померла на місці події. Цивільно-правова відповідальність за експлуатацію автомобіля марки «Mercedes Sprinter», д.н.з [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди 23.10.2022 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу Зелена карта [NUMBER]. 19 квітня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди у межах ліміту у розмірі 80 400 грн. 00 коп. в інтересах чоловіка загиблої [PERSON] та долучено всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону. 23 травня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано заяву про долучення документів, а саме копії постанови про пред`явлення обвинувачення від 24.10.2022, перекладену українською мовою. 18 липня 2023 року ТДВ «СК «Гардіан» сплатило на банківський рахунок представника заявника 80 400 грн. 00 коп. моральної шкоди для чоловіка загиблої [PERSON] , тим самим визнавши вищевказану ДТП страховим випадком. 30 жовтня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано заяву про долучення документів і уточнення виплати страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи, які підтверджували факт здійснення витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Загальна сума страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в межах ліміту дорівнювала 80 400 грн. 00 коп. для [PERSON] . 08 листопада 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано заяву про долучення документів, а саме копії свідоцтва платника єдиного податку підприємця [PERSON] , який виготовляв та встановлював надгробний пам`ятник. 16 січня 2024 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано заяву про долучення документів, а саме детального переліку складових елементів надгробного пам`ятника. 01 лютого 2024 року ТДВ «СК «Гардіан» повідомило, що прийняло рішення про часткову виплату страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, а саме про сплату 38 200 грн. 00 коп. замість заявлених [PERSON] 80 400 грн. 00 коп. 02 лютого 2024 року ТДВ «СК «Гардіан» сплатило на банківський рахунок представника заявника за довіреністю 38 200 грн 00 коп страхового відшкодування витрат на спорудження пам`ятника для чоловіка загиблої [PERSON] . Однак позивач з рішенням ТДВ «СК «Гардіан» про часткову виплату страхового відшкодування не погоджується, вважає, що відповідач порушує його права та законні інтереси, що суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.02.2024 справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва. У грудні 25.03.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 28.03.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 29.04.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. 20.05.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 23 жовтня 2022 року у селі Анджеюв-Дурановського Повіту Сохачевського Мазовецького Воєводства (Польща) мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «Mercedes Sprinter», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись по дорозі національного значення №50, виїхав на ліве узбіччя, де допустив зіткнення із автопоїздом марки «Volvo», д.н.з республіки Польща [NUMBER] , та напівпричепом цистерною, д.н.з. республіки Польща [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Mercedes Sprinter», д.н.з [NUMBER] , [PERSON] , згідно полісу Зелена карта № [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан». За даним фактом, 24.10.2022 року Сильвією Вавжиняк - прокурором Районної прокуратури м. Сохачев у справі про дорожньо - транспортну пригоду, в наслідок якої загинули [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто про злочин, передбачений у ст. 177 §1 Кримінального - процесуального кодексу, винесено постанову про пред`явлення обвинувачення [PERSON] , який народився [INFO] (Україна). 25.05.1985 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом зі свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 28.10.2022 року, виданого Мазовським воєводством Управління цивільного стану м. Сохачев. Позивач зазначає, що ним, як чоловіком померлої, було витрачено 80 400,00 грн. на встановлення надгробного пам`ятника. Так, згідно квитанції №0.0.3269302738.1 від 24.10.2023; рахунок №002 від 18.10.2023; копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] ; фотографія встановленого на місці поховання пам`ятника, письмовий перелік складових пам`ятника, копію свідоцтва платника єдиного податку підприємця [PERSON] , позивачем оплачено вартість встановлення надгробного пам`ятнику померлій [PERSON] на загальну суму 80 400, 00 грн. До виконаних робіт входить: [PERSON] - 13000,00 грн., [PERSON] - 5700,00 грн., [PERSON] - 3000,00 грн., [PERSON] - 3000,00 грн., [PERSON] - 2 000,00 грн., [PERSON] - 1000,00 грн., [PERSON] - 3000,00 грн., [PERSON] - 2000,00 грн., [PERSON] пол - 3000,00 грн., [PERSON] верх - 5000,00 грн., [PERSON] - 10000,00 грн., [PERSON] - 4000,00 грн., Шар Буки - 2000, 00 грн., Ваза Буки - 500,00 грн., Лампадка Буки - 800,00 грн., Фото - 2500,00 грн., Напис - 500, 00 грн., Оформлення тильної сторони - 500,00 грн., Заливка фундаменту - 10000,00 грн., Встановлення пам`ятника - 10000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Так, до сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, що регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ; життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини 4 статті 27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови наданий страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі 6 700 гривень станом на дату ДТП. 19 квітня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» позивачем надіслано заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди у межах ліміту у розмірі 80 400 грн 00 коп в інтересах чоловіка загиблої [PERSON] . 23 травня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» позивачем надіслано заяву про долученім документів, а саме копії постанови про пред`явлення обвинувачення від 24.10.2022, перекладену українською мовою. 18 липня 2023 року ТДВ «СК «Гардіан» сплатило на банківський рахунок позивача 80 400 грн. 00 коп. моральної шкоди. 30 жовтня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» позивачем надіслано заяву про долучення документів і уточнення виплати страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи, які підтверджували факт здійснення витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Загальна сума страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в межах ліміту дорівнювала 80 400 грн. 00 коп. для [PERSON] . 08 листопада 2023 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» позивачем надіслано заяву про долучення документів, а саме копії свідоцтва платника єдиного податку підприємця [PERSON] , який виготовляв та встановлював надгробний пам`ятник. 16 січня 2024 року на адресу ТДВ «СК «Гардіан» було надіслано заяву про долучення документів, а саме детального переліку складових елементів надгробного пам`ятника. 24.10.2023 відповідачем було сплачено відшкодування за спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 38 200,00 грн. Представник відповідача зазначає, що здійснена часткова виплата страхового відшкодування, оскільки, на його думку, в акті виконаних робіт ФОП [PERSON] містяться роботи, що напряму не відносяться до спорудження надгробного пам`ятника. Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Ритуальні послуги, відповідно до положень зазначеної статті, це послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Згідно ст. 12 вказаного Закону, особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). (ч. 5 ст. 25 Закону). У відповідності до ст. 2 вказаного Закону намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих. Відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.2-35:2013 «Намогильні споруди та склепи. Загальні технічні вимоги» (п. 5.4) у разі необхідності, під час встановлення намогильної споруди улаштовують фундамент. Згідно з визначенням, наведеним у Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженому Постановою КМУ від 12 травня 2023 року № 488, фундамент - частина будівлі, споруди, через яку передається навантаження від його надземної частини на ґрунт. Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що у разі встановлення пам`ятнику, фундамент є невід`ємною частиною намогильної споруди. Окрім того, вищевказаним ДСТУ передбачено можливість встановлення елементів благоустрою місця для поховання (могили) - бордюри, квітники, елементи замощення, площадки, доріжки, проходи. Одним із елементів спорудження намогильної споруди є облаштування навколо неї вимощення, спеціальної смуги по периметру поховання. Під неї заливають бетонний фундамент і зверху укладають плитку або бруківку. Вимощення навколо могили підвищує надійність: конструкції, допомагає зберігати цілісність цоколя, допомагає відвести воду під час дощу або при, інтенсивному весняному таненні снігу, чим запобігає розмиттю ґрунту. Що стосується витрат на облаштування місця поховання, то Законом не передбачено, що не підлягають відшкодуванню витрати на облаштування місця поховання, а отже облаштування місця поховання, є складовою спорудження надгробної споруди, тому підлягає компенсації нарівні з іншими витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. З наведеного випливає, що часткова невиплата ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування є неправомірною та такою що порушує права та законні інтереси позивача, а тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 42 200,00 грн. невиплаченого страхового відшкодування, на думку суду підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення пені в розмірі 760,98 грн., 3 % річних в розмірі 76.10 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначає відповідач, стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» пені та 3 % річних є неправомірним, адже відповідач визнав вимоги на суму 38 200, 00 грн. та виплатив вказану суму позивачці в якості страхового відшкодування, а на момент звернення позивача до суду, зобов`язання щодо сплати 42 200,00 грн. у відповідача було відсутнє, відтак й відсутнє прострочення з його виконання. Між тим, як зазначено у Постанові ВС від 21.12.2016 по справі №6-1003цс16), дія частини 2 статті 625 ЦК України поширюється на випадки прострочення виплати суми страхового відшкодування. Так, при задоволенні заяви позивача суд встановив, що договір страхування є грошовим зобов`язанням в контексті положень статей 524, 533, 625 ЦК України. Тому, правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язанням, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, у разі прострочення страховиком виплати належної суми страхового відшкодування, страхувальник має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача пені в розмірі 760, 98 грн. та 3 % річних в розмірі 76,10 грн, за прострочення зобов`язання. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. В даному випадку, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано лише договір про надання правової допомоги від 06.02.2024 року. Жодних актів виконаних робіт, квитанцій на оплату адвокатського гонорару та інших документів, що підтверджують надання таких послуг на суму 7000,00 грн, суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку, що у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн слід відмовити. Відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. З урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial