Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), найменування якого згідно з рішенням №\~251124/1 єдиного засновника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало про те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 5254249 від 21 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальність (далі ТОВ) «Авентус Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 15\~000 грн, строком на 18 днів, зі стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90% на день та зі зниженою процентною ставкою в розмірі 0,665\~% на день. Відповідач не виконала договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 5254249 від 21 грудня 2021 року, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», в сумі 40\~662,58 грн, з яких: заборгованість за кредитом 14021,58 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 26\~641\~грн. 23 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст України» вчинено договір факторингу №\~25.09/23-Ф, за яким право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 10 лютого 2022 року №5518153 перейшло до позивача, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 25 вересня 2023 року. Вважаючи себе кредитором за про надання споживчого кредиту № 5254249 від\~21\~грудня 2021 року, боржником за явим є відповідач, ТОВ «ФК\~«Фінтраст України» просить стягнути з [PERSON] : заборгованість за цим договором в сумі 40\~662,58 грн, з яких: заборгованість за кредитом 14021,58 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 26\~641\~грн. 2\~422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору, 10\~000 грн на відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну (правничу) допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 20 листопада 2024 року о 10 год 30\~хв. 20 листопада 2024 року справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області; розгляд справи призначено на 17 грудня 2024 року на 13 год. 17 грудня 2024 року та 29 січня 2025 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою учасників справи. В позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено, що проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому суд враховує обставини, які свідчать про обізнаність відповідача про наявності цієї справи у провадженні суду, а саме 19 листопада 2024 року [PERSON] зверталася до суд із заявою про відкладення розгляду справи та 11 грудня 2024 року з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 280 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Стислий виклад позиції інших учасників справи Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено,\~що 21 грудня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 5254249 від 21 грудня 2021 року, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 15\~000 грн, строком на 18 днів, зі стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90% на день та зі зниженою процентною ставкою в розмірі 0,665\~% на день. Факт отримання відповідачем кредиту від ТОВ «Авентус Україна» 21 грудня 2021\~року (зарахування кредитних коштів у розмірі 15\~000 грн на картку №\~ [NUMBER] , зазначену [PERSON] при укладенні договору) підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» вих. №\~3315 від\~6\~жовтня 2023 року. 23 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст України» вчинено договір факторингу №\~25.09/23-Ф, за яким право вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 10 лютого 2022 року №5518153 перейшло до позивача, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 25 вересня 2023 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових\~підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами\~електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №\~732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Відповідно до частини другої статі 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі, яка розглядається, суд встановив, що: 21 грудня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 5254249, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15\~000 грн, які зобов`язалася повернути в строк, визначний договором, та сплатити проценти за користування кредитом; право вимоги за вказаними договорами набуло ТОВ «ФК «Фінтраст України». Надаючи оцінку правомірності нарахування процентів за вказаним договорами, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №\~444/9519/12 (провадження №\~14-10цс18) виклала правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З поданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач нарахував проценти за користування кредитом з період з 21 грудня 2021 року до 24 вересня 2023 року. Зі змісту договору про надання споживчого кредиту №\~5254249 від 21 грудня 2021\~року суд встановив, що: строк кредитування погоджено сторонами на 18 днів, тобто до 7 липня 2022 року. пунктом 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пунктах 4.2.2- 4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. в пункті 4.3.2 сторони погодили, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пунктах 4.3.1 договору. Враховуючи викладене строк кредитування за договором про надання споживчого кредиту №\~5254249 від 21 грудня 2021 року тривав з дати його укладення до 8 квітня 2022\~року (90 днів автоматичної пролонгації з 8 січня 2022 року). Суд не може взяти до уваги поданий розрахунок процентів за користування кредитом, оскільки до нього включено проценти, нараховані після закінчення строку кредитування, а саме після 8 квітня 2022 року. Дослідивши подані сторонами докази і надавши оцінку умовам укладеного сторонами договору, суд вважає за можливе самостійно здійснити розрахунок заборгованості. Так, розмір заборгованості за тілом кредиту складає 15\~000 грн, що узгоджується з пунктом 1.3 договору і фактом перерахування такої суми на картковий рахунок відповідача. Здійснюючи розрахунок процентів, суд враховує, що тіло кредиту складає 15\~000\~грн, строк кредитування 18 днів (знижена процентна ставка 0,665% (пункт 1.5.2 договору) та 90 (днів стандартна процентна ставка (пункт 1.5.1 договору), тому розмір заборгованості за процентами в межах строку кредитування складає 27\~445,50 грн: - за зниженою процентною ставкою 1\~795,50 грн (18*99,75 грн (15\~000 грн * 0,065%)); - за стандартною процентною ставкою 25\~650 грн (90*285 грн (15\~000 грн * 1,90%)) Суд враховує, що в пунктах 1.5.1-1.5.2 не зазначено, що проценти нараховуються на залишок заборгованості за тілом кредиту, тому суд дійшов висновку про їх нарахування на суму кредиту у розмірі 15\~000 грн. Зі змісту поданого позивачем розрахунку, суд встановив, що [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості, а саме 8 січня 2022 року сплатила 950 грн, 9 січня 2022 року 1\~130,50 грн, 27 січня 2022 року 5\~500 грн, 8 лютого 2022 року 2\~500\~грн, 10 лютого 2022 року 2\~000 грн та 14 лютого 2022 року 1\~065,64 грн. Всього відповідач сплатила 8\~196 грн, тому зазначена сума підлягає відрахуванню від загального розміру заборгованості за кредитом (тіло кредиту + проценти, нараховані в межах строку кредитування). За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 34\~249,36 грн (15\~000 грн тіло кредиту + 27\~445,50 грн проценти за користування кредитом 8\~196 грн сплачені відповідачем кошти). Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом у вказаному розмірі. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 34\~249,36 грн, що становить 84,23% від розміру заборгованості, пред`явленому цим позовом до стягнення (40\~662,58 грн). Враховуючи, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено на 84,23 % розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню на користь цього товариства за рахунок [PERSON] складає 2\~040,39\~грн (2\~422,40 грн (судового збору, сплаченого за подання позову) * 84,23%). Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено на 84,23 % розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню на користь цього товариства за рахунок [PERSON] складає 8\~423 грн (10\~000 грн * 84,23 %). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 2\~040,39\~грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~423 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial