Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому РАЦС Мзеріб, місце і № реєстрації Тафас, 86, порядковий № 35, дата укладення шлюбу 01.10.2009 року, Виконавчий орган Шаріатський суд, №, дата документа [NUMBER], 01.10.2009 року, видано свідоцтво про шлюб Відділом РАЦСу Мзеріб, область Дараа від 04.10.2009 року за №461, сімейний № [NUMBER] . Від спільного проживання мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносин та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. 05.07.2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надала заяву щодо розгляду справи у їх відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано РАЦС Мзеріб, місце і № реєстрації Тафас, 86 , порядковий № 35 , дата укладення шлюбу 01.10.2009 року, Виконавчий орган Шаріатський суд, № і дата документа [NUMBER], 01.10.2009 року, видано свідоцтво про шлюб Відділом РАЦСу Мзеріб, область Дараа від 04.10.2009 року за №461, сімейний № [NUMBER] . Шлюб легалізований 25.10.2009 року консульським відділом Посольства України в Сирійській Арабській Республіці, про що є відповідний посвідчувальний напис та печатки, легалізація документу відбулась за реєстраційним номером 572/1458 консульського відділу. Статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що документи, які видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Так, Договором між Україною та Сирійською Арабською Республікою «про правові відносини і взаємну правову допомогу в цивільних і кримінальних справах», дата підписання: 09.10.2008, дата ратифікації Україною: 18.11.2009, дата набрання чинності: 30.01.2011, а саме ст. 8 Договору визначено, що для цілей цього Договору документи, які складені, видані чи засвідчені та скріплені офіційною печаткою на території однієї з Договірних Сторін або їх засвідчені копії, не підлягають легалізації на території іншої Договірної Сторони. Документи, видані на території однієї з Договірних Сторін відповідно до пункту 1 цієї статті, мають таку саму доказову силу і на території іншої Договірної Сторони. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Судом встановлено, що місцем проживання подружжя є Україна, тому правові наслідки шлюбу сторін, зокрема, його припинення, визначаються за правом та законами України. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Від спільного проживання мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачата інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжята інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - 1 211,20 грн. внесеного судового збору.

Outcome: approved