Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її матір`ю. В обгрунтування заяви заявник вказала, що вона є дочкою [PERSON] 07 листопада 1981 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. 03 вересня 2024 року приватним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з наявністю розбіжностей в документах, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця та свідоцтві про її народження. Встановлення даного факту необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо представник заявника - адвокат Товарніцький р.М. подав заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Попередньо подав заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечив проти задоволення заяви. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 грудня 1960 року. 07 листопада 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 листопада 1981 року. 28 квітня 2011 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №623, згідно з яким остання успадкувала після смерті [PERSON] 2/3 частки житлового будинку з навідрними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 21 грудня 2016 року головою Королівської сільської ради Борщівського району Терноільської області, зареєстрований в реєстрі за №116, згідно з яким заповіла все своє майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 січня 2023 року, виданим Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно копій погосподарських книг за період з 2006 по 2010 рік та за період з 2021 року по 2025 рік, [PERSON] була членом допомогосподарства по [ADDRESS] . З довідки Борщівської міської ради за №370 від 06 липня 2023 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті проживала [PERSON] . На праві власності [PERSON] належало 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. заведено спадкову справу за №977/2023 за заявою [PERSON] від 07 липня 2023 року про прийняття спадщини за заповітом. Дочка спадкодавця [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, відмовилася від прийняття обов`язкової частки після смерті [PERSON] , про що подала приватному нотаріусу письмову заяву від 07 липня 2023 року. Інші спадкоємці до нотконтори не зверталися. Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. за №229/02-14 від 03 вересня 2024 року, приватним нотаріусом, оглянувши подані заявником документи встановлено, що наявні розбіжності у документах, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] », а у свідоцтві про народження [PERSON] - « [PERSON] ». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Водночас, наявність розбіжностей у документах, зокрема у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть матері щодо зазначення відомостей про по батькові останньої, ставить під сумнів їх родинні відносини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав після смерті матері. Відтак, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведення факту їх родинних відносин з матір`ю, суд приходить до переконання, про можливість встановлення факту родинних відносин судом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved