Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача Драган Ю.О. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог зазначає, що 26.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та [PERSON] (далі Відповідач) укладено крединий договір № 21488-11/2021 (далі кредитний договір). Згідно із\~п.1\~ кредитного\~договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» надало відповідачу кредит в сумі 7000 грн. строком на 30 днів, за користування кредитом встановлено проценти в розмірі 2,5 % від суми кредиту в день, кредит надається у національній валюті на реквізити банківської карти наданої позичальником. 31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 31012023 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20475 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13475 грн. сума заборгованості за відсотками. Як на правову підставу своїх вимог представник посилається на вимоги ч.ч.1, 3 ст. 512, 514 ЦК України. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, на думку представника позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 21488-11/2021 в сумі 20475 грн., яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13475 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вказані обставини та законодавчі приписи позивач звернувся з позовною заявою до відповідача та просив стягнути заборгованість за кредитними договорами, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Ухвалою суду від 23.01.2025 після повторного авторозподілу вказану справу передано на розгляд судді Жашківського районного суду Защитинській Т.І. Згадані ухвали направлено відповідачу на його поштову адресу, проте поштова кореспонденція повернулась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».ю 23.01.2025 ухвали суду направлені на електронну пошту відповідача, вказану ним при оформленні кредитного договору, та доставлені до його поштової скриньки 23.01.2025. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. \~ \~ \~ \~Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 26.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено крединий договір № 21488-11/2021 (далі кредитний договір), який підписано з використання одноразового електронного цифрового ідентифікатора «W0512». Згідно із п.1 кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» надало відповідачу кредит в сумі 7000 грн. строком на 30 днів, за користування кредитом встановлено проценти в розмірі 2,5 % від суми кредиту в день, кредит надається у національній валюті на реквізити банківської карти наданої позичальником (а.с. 10-11). 31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 31012023 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 15-17). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7000 грн., з яких: 13475 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20475 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 19). Сума заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджена розрахунком заборгованості (а.с. 20), із якого вбачається, що позивачем з момету отримання права вимоги до відповідача відсотки не нараховувались. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що ктронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 4 вказаної станні, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною еле. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що договір позики № 21488-11/2021 від 26.11.2021, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та Товариством такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету договори між сторонами не були б укладеними, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги за договором позики № 21488-11/2021 від 26.11.2021, укладеним відповідачем із первісними кредиторами, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договорами факторингу № 31012023 від 31.01.2023. Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договороми позики щодо повернення кредиту та сплати комісії за надання двох кредитів і процентів за користування кредитними коштами, він має заборгованість, яку наразі повинен сплатити на користь позивача у встановленій судом загальній сумі 20475 грн. За вказаних обставин судом установлено, що отримані відповідачем кошти у добровільному порядку в повному обсязі не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування ними, розмір яких узгоджено сторонами, а тому стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту та процентами, суд вважає обґрунтованими. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно із договором позики та кредитними договорами не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований та власних розрахунків з даного приводу ним не надано. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищеустановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договорами позики підлягають задоволенню. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 76864 від 30.07.2024. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягнення вся сума, сплаченого судового збору, тобто 3028 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved