Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 17 грудня 2024 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія « Євроінс Україна» звернулось в Луцький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 червня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes-BenzС 220, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.09.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Автомобіль відповідача на момент ДТП був застрахований відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 209253432 від 31.05.2022. В результаті ДТП автомобіль марки Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеним між Акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та [PERSON] , отримав механічні пошкодження. 28.10.2022 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь АТ "Страхова група "ТАС" у розмірі 36\~111,76 гривень. Вказує, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, він зник з місця пригоди та не повідомив страховика про настання даної ДТП. З посиланням на норми ст.. 993, 1187, 1166, 1191 ЦК України, ст.. 27 Закону України «про страхування», ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачені грошові кошти в сумі 36111,76 гривень. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Станом на 26 лютого 2024 року відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав суд про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Як визначено у частині першій\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 209253432\~від 31.05.2022\~ транспортний засіб Mercedes-BenzС 220, державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований ПАТ «Страхова компанія « Євроінс Україна». 28 червня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes-BenzС 220, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Chevrolet,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~власником якого\~є \~ [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.09.2022 [PERSON] визнано винним у спричинені\~вказаної ДТП\~та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 124, 122-4, 130, 122-2 КУпАП. Пошкоджений транспортний засіб марки Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідно до договору добровільного страхування, укладеного між Акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та [PERSON] 28.10.2022 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь АТ "Страхова група "ТАС" у розмірі 36\~111,76 гривень. У відповідності до п. 1. ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень\~ст. 1191 ЦК України,\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до підпункту 38.1.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він\~після дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди\~чи відмовився\~від проходження\~відповідно до\~встановленого порядку\~огляду щодо\~стану алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або щодо\~вживання лікарських\~препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції,\~або вжив\~алкоголь,\~наркотики чи\~лікарські препарати,\~виготовлені на\~їх основі\~(крім\~тих,\~що входять\~до офіційно\~затвердженого складу\~аптечки або\~призначені медичним\~працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у\~підпункті 33.1.2\~пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки постановою\~Володимир-Волинського\~міського суду\~Волинської області\~від 08 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у спричинені\~вказаної ДТП\~та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 124, 122-4, 122-2, 130 КУпАП, то дані обставини не потребують доказування. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом здійснив дану дорожньо-транспортну\~пригоду,\~після якої\~самовільно залишив\~місце пригоди,\~ не повідомив страховика про дану дорожньо-транспортну пригоду, то після виплати позивачем суми страхового відшкодування у розмірі36\~111,76 гривень на користь потерпілої особи у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу, а тому з цих підстав позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 3028 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та ст.\~993,\~1166,\~1194 ЦК України, ст.\~8-9,\~27 Закону України «Про страхування», ст.\~35,\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved