Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за пату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до цього договору факторингу, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки. 17.05.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачем укладено кредитний договір №32706 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000 грн., дата надання кредиту 17.05.2021, строк кредиту 20 днів, валюта кредиту UAH, стандартна процентна ставка - 2,5 % в день або 912,5 % річних. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» виконало взяті на себе зобов`язання згідно з договором. Відповідач кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12000,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн, простроченої суми заборгованості за процентами в сумі 10000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь прострочену суму боргу за кредитним договором - 2000,00 грн., прострочену заборгованість за процентами - 10000,00 грн., судовий збір - 2422,40 грн., у позові зазначає, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складає - 12942,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Крім того, 18.02.2025 представник позивача, через систему "Електронний суд" скерував до суду заяву, в якій просив стягнути з відповідача, на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідач у судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки через поштове відділення «Укрпошта» на зареєстроване місце проживання, однак конверт повернутий до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, позивач не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 32706, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1.). Згідно п. 1.2. договору кредит надається строком на 20 днів. Відповідно до пунктів 1.3., 1.5. договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. За використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Як вбачається з п. 4.3. договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору/або в Додатку (ах) до даного Договору, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Договір про надання фінансового кредиту №32706 підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора\~AV5985. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» №4455/05 від 21.05.2024 року, відповідно до якої 17.05.2021 року на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція №32124-75217-28464 на номер платіжної картки [NUMBER] в сумі 2000,00 грн., опис: видача кредиту #32706. 17.02.2022 року між\~ТОВ\~«ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ\~«ФК «АВІРАГРУП»\~відступило, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права вимоги до боржників згідно реєстру боржників, в тому числі й до боржника [PERSON] . З наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором №32706, станом на 25.06.2024 рік [PERSON] має заборгованість у розмірі 12000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом\~2000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами\~10000,00 грн. У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У розумінні ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт користування відповідачем грошовими коштами товариства доведено та не спростовано відповідачем. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно зі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Суд звертає увагу, що з виписки з особового рахунку за кредитним договором вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків (відсотки, зазначені в п. 1.3. договору про надання фінансового кредиту). Згідно зі ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, в обумовлені договором строки, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в тому числі процентів за користування кредитом. Розглянувши вимоги ТОВ «ФК КЕШТУ ГОУ» про стягнення з відповідача\~\~на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат,пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно дост.137ЦПК України,витрати,пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Частиною 4ст.137ЦПК України визначено,що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копії: Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; акту про отримання правової допомоги від 17.02.2025 року; платіжної інструкції №35178 від 17.02.2025 року; рахунку №17.02.2025-9 від 17.02.2025 року. Розглянувши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт, суд,

Outcome: partial