Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У провадженні Варвинського районного суду Чернігівської області перебуває вказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на обліку в службі в справах дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. 21 грудня 2023 року мати дитини, [PERSON] , звернулася до міського голови щодо влаштування її сина [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя. Зважаючи на незадовільні умови проживання дитини, виконавчий комітет Пирятинської міської ради прийняв рішення про влаштування дитини у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] з 21 грудня 2023 року до 21 березня 2024 року. За цей час мати до сина жодного разу не приїздила, не телефонувала до служби у справах дітей, не цікавилась його життям та здоров`ям. З огляду на умови, що склалися, рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради продовжено строк перебування дитини у сім`ю патронатного вихователя на період воєнного стану та протягом одного місяця після його припинення. 19 квітня 2024 року [PERSON] приїхала до відділу, написала пояснення щодо свого бажання спілкуватися із сином за попередньою домовленістю з патронатним вихователем. У телефонному режимі мати та патронатний вихователь домовились про зустріч. Проте запланована на 18 травня 2024 року зустріч так і не відбулася. Мати не приїхала. На зв`язок більше не виходила. На сьогоднішній день місце перебування [PERSON] невідоме. За поясненнями патронатного вихователя мати не відвідує сина, не телефонує. Наведені факти позивач вважає свідченням ухилення матері від виховання своїх дітей, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено відкрите підготовче судове засідання на 24 грудня 2024 року, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладалось до 23 січня 2025 року. Ухвалою суду від 23 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду на 24 лютого 2025 року (а.с. 56). Представник позивача Грицай І.І. у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що [PERSON] постійно змінює місце проживання та не піклується про свого сина. Вона вже позбавлена батьківських прав щодо своєї старшої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Син позивачки [PERSON] вже більше року перебуває у сім`ї патронатного вихователя. Мати дитиною не цікавиться, не приїздить, не телефонує. Виконавчий комітет Пирятинської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та фактичного проживання (а.с. 68, 69), за допомогою телефонограми (а.с. 64), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 63). Відзиву чи будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не подавала. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та патронатного вихователя, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3, 4-5). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7), проте фактично там не проживає, місце її фактичного місця проживання невідоме. З 22 грудня 2023 року до 25 грудня 2023 року Пирятинський центр надання соціальних послуг провів оцінку потреб сім`ї [PERSON] та її сина [PERSON] , [INFO] , яку оформив відповідним актом та склав висновок (а.с. 8-10). З акта вбачається, що одяг у дитини [PERSON] брудний, дитина голодна, потребує психологічної підтримки. Мати у перше відвідування була відсутня, продуктів харчування в помешканні не було, дитина була злякана. Надалі під час спілкування з матір`ю [PERSON] працівники відділення соціального супроводу з`ясували, що мати здатна до самообслуговування, але має неохайний вигляд та брудний одяг, свої батьківські обов`язки щодо сина [PERSON] не виконує, замкнена, погано йшла на контакт. У [PERSON] виявлено шкідливі звички, зокрема вживання алкогольних напоїв та паління тютюнових виробів. З`ясовано, що [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі, але не проживає з чоловіком, позбавлена батьківських прав щодо старшої дитини. На підставі Акта оцінки потреб сім`ї працівники відділення соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають в складних життєвих обставинах, склали висновок про те, що дитина знаходиться в умовах проживання, які не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, та потребує вилучення із сім`ї (а.с. 10). 21 грудня 2023 року членами комісії в складі начальника відділу служби у справах дітей Пирятинської міської ради Грицай І.І., головного спеціаліста відділу Гусак С.І. та інспектора ювенальної превенції Самойленко К.С. проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження умов проживання за вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Будинок, де мешкає малолітній [PERSON] , належить [PERSON] та складається з однієї кімнати, має пічне опалення, без комунальних вигод. На подвір`ї водяна колонка. Умови проживання незадовільні. у помешканні холодно, брудно, речі розкидані. Приміщення потребує прибирання та капітального ремонту. Запас дров відсутній. У приміщенні повна антисанітарія, постіль, сезонний одяг та взуття відсутні. Кімната недостатньо вмебльована. Продуктів харчування обмаль. На час відвідування мати дитини була відсутня. Місце її перебування невідоме. Зв`язок з нею відсутній. Громадянка [PERSON] була у нетверезому стані, з побитим обличчям. Дитина була брудна, голодна і трусилася від холоду. 21 грудня 2023 року [PERSON] подала до Пирятинської міської ради заяву, в якій просила влаштувати свого сина у сім`ю патронатного вихователя, оскільки в її сім`ї склались складні життєві обставини, а саме відсутні умови для проживання малолітньої дитини. Зобов`язалась, що за час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя вона орендує житло з нормальними умовами для проживання, влаштується на роботу та налагодить сімейне життя. Також зобов`язалась відвідувати сина (а.с. 16). Крім того, 21 грудня 2023 року [PERSON] написала начальнику відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської ради пояснюючу про те, що вона поїхала в село Давидівка, щоб забрати борг в сумі 8000 грн. На вказані кошти вона збирається зробити в хаті піч та закупити на зиму дрова. 21 грудня 2023 року приїхала в Полтаву та зупинилася у своїх знайомих. Надалі планує знайти інше житло з нормальними умовами та забрати туди дитину, щоб здійснювати за ним нормальний догляд (а.с. 17). Відповідно до рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 40 від 16 січня 2014 року виконком міської ради вирішив влаштувати 21 грудня 2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , на тимчасовий догляд та виховання у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці (а.с. 22). Згідно з рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 154 від 12 березня 2024 року виконком міської ради вирішив продовжити строк перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] у зв`язку з неможливістю повернення дитини у сім`ю матері та з урахуванням найкращих інтересів дитини (а.с. 23). 19 квітня 2021 року [PERSON] написала начальнику відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської ради пояснюючу про те, що вона має намір забрати свою дитину з сім`ї патронатного вихователя. На даний час за місцем її проживання проводиться ремонтні роботи, які триватимуть близько двох місяців. Зараз її забезпечує співмешканець, вона не працює. Вона бажає спілкуватися із сином за попередньою згодою з патронатним вихователем (а.с. 18). За поясненнями патронатного вихователя [PERSON] мати малолітнього [PERSON] за період з 16 січня 2024 року до 28 травня 2024 року жодного разу не приїздила до сина, не цікавилась його життям та здоров`ям, не телефонувала. На зустріч, яка була запланована на 18 травня 2024 року, не приїхала. На зв`язок не виходить. (а.с. 12). З довідки Пирятинського закладу дошкільної освіти «Сонечко» вбачається, що [PERSON] є вихованцем ясельної групи з 04 березня 2024 року до теперішнього часу. Дитина завжди охайна, доглянута, не конфліктна, хлопчик проживає в патронатній сім`ї, патронатні вихователі щодня приводять дитину до садочка та контактують з педагогами. Патронатний вихователь [PERSON] бере активну участь у житті дитини, цікавиться виховним процесом. Біологічні батьки [PERSON] до закладу не приходили, життям дитини не цікавились (а.с. 15). У повідомленні лікаря-педіатра, поданому до відділу служби у справах дітей Пирятинської міської ради, зазначено, що дитина перебуває на декларації в лікаря-педіатра з 30 січня 2024 року. Хлопчик завжди приходить на обстеження чи лікування у супроводі патронатної матері. Біологічна мати на прийом до лікаря-педіатра з дитиною ніколи не з`являлась (а.с. 13). У поясненнях патронатного вихователя від 26 вересня 2024 року вказано, що мати малолітнього [PERSON] за період з 16 січня 2024 року до 26 вересня 2024 року жодного разу не приїздила до сина, не цікавилась його життям та здоров`я, не телефонувала (а.с. 11). Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 року по справі № 545/1512/18 підтверджується, що відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо старшої дитини - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-20). З довідки Лубенського районного відділу поліції відділення поліції № 1 ГУНП в Полтавській області від 20 серпня 2024 року вбачається, що у період листопада 2023 року - лютого 2024 року [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за куріння тютюнових виробів у заборонених місцях, невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, розпивання пива та алкогольних напоїв у громадських місцях (а.с. 21). Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 552 від 30 вересня 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 24) Висновок обґрунтований тим, що дитина [PERSON] перебуває в складних життєвих обставинах. Його мати звернулася до міського голови із заявою про влаштування сина у сім`ю патронатного вихователя. За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя мати жодного разу не приїздила, не телефонувала до відділу (Служби), не цікавилась життям та здоров`ям дитини. 19 квітня 2024 року [PERSON] приїхала до відділу та написала пояснення щодо свого бажання спілкуватися із сином за попередньою домовленістю з патронатним вихователем. У телефонному режимі мати та патронатний вихователь домовились про зустріч. Проте запланована зустріч так і не відбулася. Мати не приїхала. На зв`язок більше не виходила. На сьогоднішній день місце перебування [PERSON] невідоме. За поясненнями патронатного вихователя мати не відвідує сина, не телефонує. Зазначені факти виконком розцінює як ухилення матері від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язкам. На підставі наведеного орган опіки та піклування дійшов висновку, що є всі підстави позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . У судовому засіданні патронатний вихователь [PERSON] пояснила, що дитина потрапила в її сімю у віці одного року. За час перебування дитини мати один раз зателефонувала, та домовилась про зустріч, однак, так і не приїхала. Жодної участі у вихованні або забезпеченні дитини мати не бере. Стаття 150 СК України встановлює обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. На підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Декларація ООН про права дитини, прийнята Резолюцією 1386/XVV Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, містить перелік принципів, дотримання яких необхідне для забезпечення щасливого дитинства. Відповідно до цих принципів дитині мають бути надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Пирятинської міської ради Полтавської області, для захисту прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що викладено у відповідному висновку (а.с. 24). Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 - IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Однак це право не є абсолютним. У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (п. 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне - 16 жовтня 2015 року). Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача та стягується з неї на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved