Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати [PERSON] ( [INFO] ) батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання рішення законної сили воно є підставою для внесення в актовий запис про народження дитини [PERSON] [INFO] уродженця м. Одеса актовий запис №778 від 15 жовтня 2013 року змін: в графу «батько» - внести відомості [PERSON] [INFO] уродженця м. Одеса, громадянина України--. РНКОІ111: [NUMBER] . адреса проживання: [ADDRESS] ) та для виключення відомостей про батька « [PERSON] », змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначається, що [INFO] [PERSON] народила дитину хлопчика, згідно діючого законодавства було видано свідоцтво про народження (актовий запис №778) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 15 жовтня 2013 року серія [NUMBER] . Реєстрацію дитини здійснила [PERSON] , без участі позивача на підставі своїх даних та з її слів зареєструвала його як [PERSON] [INFO] . 13 січня 2024 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем й видане свідоцтво про шлюб (актовий запис №4) видане Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 січня 2024 року серія [NUMBER] . Вже в шлюбі [PERSON] , повідомила позивачу про те, що [PERSON] [INFO] є сином позивача. З метою перевірки правдивості слів дружини позивач звернувся до МГЦ «МАМА ПАПА» для отримання результатів молекулярно-генетичної лабораторії, виконаного методом ДНК-аналізу договір №45576 (ідентифікатор 03984іпупґ)) від 13.11.2024 року, згідно висновку ДНК-аналізу ймовірність того, що [PERSON] [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] в рамках проведеного дослідження складає 99.999999 %.. На даний період часу позивач, відповідач та дитина проживають однією сім`єю та це стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом про визнання батьківства. [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити, оскільки він дійсно є батьком дитини та на цей час навіть проживають однією сім`єю. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просила його задовольнити, оскільки дійсно в 2013 році народила дитину від [PERSON] , однак йому про це не повідомила і лише після того, як згодом їх відносини відновились та після укладання шлюбу повідомила чоловіку, що [PERSON] є його сином, та генетичний аналіз підтвердив цю інформацію. Представник органу опіки та піклування виконкому Теплодарської міської ради в судовому засіданні також позов підтримав та вважав, що відсутні перепони для визнання [PERSON] батьком [PERSON] .. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Так, судом встановлено, що 15 жовтня 2013 року [PERSON] зареєструвала народження дитини [PERSON] , [INFO] та зі слів матері були вписані дані батька, а саме [PERSON] . 13 січня 2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та прізвище дружини змінено на [PERSON] . 06 грудня 2024 року за заявою [PERSON] проведено молекулярно-генетичне експертне дослідження медико-генетичним центром «Мама Папа», за результатами якого встановлено, що імовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99999%, тобто позивач є біологічним батьком [PERSON] .. Відповідно до ст. 128 та 130 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Як встановлено матеріалами справи та визнається сторонами реєстрація народження [PERSON] , була здійсненна зі слів матері [PERSON] , тобто в порядку ст. 135 СК України. Згідно експертного дослідження біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , який і звернувся до суду із заявою про визнання його батьком. Відповідно до статей 79, 80, 81 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. З моменту як особа дізнався про те, що він є батьком дитини річний строк встановлений ст. 130 СК України не сплив. Мати дитини позов визнала та на цей час позивач відповідач та дитина є однією сім`єю та проживають разом. Відповідно до ст. 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм цивільного законодавства, з метою захисту прав батька та дитини, яка має право на проживання в сім`ї, вимоги [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved