Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що між нею та відповідачем 19.01.2024 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 2. Від сімейних стосунків із відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2024 року шлюб між ними було розірвано. На даний час дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини позивач самостійно не може, а тому відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) без погіршення його матеріального стану. На підставі викладеного звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.12.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове\~засіданняне з`явилися. Від представника до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви про стягнення аліментів, в яких зазначив, що незважаючи на звернення позивача до суду із позовом про стягнення аліментів, свій обов`язок щодо утримання дитини відповідач, як до звернення позивача до суду так і після судового рішення не відмовляється виконувати. Доводи позивача про те, що вона самостійно виконує обов`язки по вихованню дитини не відповідають дійсності, оскільки відповідач не ухиляється від утримання дитини, що підтверджується відповідними чеками про перерахунок коштів на утримання дитини. Зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів та просить розглядати справу за його відсутності. Також, 18.02.2025 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому зазначив, що відповідачем позовні вимоги визнаються, а тому просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . 19.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 2. Оскільки, на даний час дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Дитина проживає з матір`ю, а тому потребує фінансової допомоги. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач є дієздатним та погодився щодо розміру аліментів на утримання сина, у визначеному позивачем розмірі, суд вважає, що з нього можуть бути стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 12 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved