Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви вказує про те, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1995\~р., виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради народних депутатів №72 від 26.06.1995р. на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . При видачі Свідоцтва про право власності на житло в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в Свідоцтві про право власності на житло по-батькові заявника записано як « [PERSON] », що не збігається із записом в паспорті громадянина України серія [NUMBER] ,\~виданим Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області від 14.03.1996\~року, де по-батькові заявника зазначене як « [PERSON] ». З приводу виправлення зазначеної помилки, у Свідоцтві про право власності на житло, 28.10.2024\~року заявник звернувся до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради із заявою, проте, йому була надана відповідь, що Виконавчий комітет Ірпінської міської ради не може внести виправлення у відповідне Свідоцтво про право власності на житло і зазначає, що [PERSON] повинен звернутися з метою вирішення цієї проблеми до суду. Вважає, що причина неправильного написання по-батькові заявника виникла у зв?язку з орфографічною помилкою або через неуважність, що підтверджується копією заяви від 24.05.1995\~року, поданою заявником на ім?я Голови виконкому Ірпінської Ради народних депутатів щодо передачі у приватну власність вищезазначеного будинку, яку надав архівний відділ виконавчого комітету Ірпінської міської Ради. Внаслідок такої помилки, у заявника на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на ім?я заявника. У зв?язку з чим виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло №\~ [NUMBER] від 12.07.1995\~р. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1995\~р, видане Виконкомом Ірпінської міської ради народних депутатів на ім?я [PERSON] належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлений, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви просить задовольнити. В судове засідання представник заінтересована особа не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , прізвище, ім`я по батькові заявника - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1995, свідоцтво видане на ім`я [PERSON] . Факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.07.1995\~р. підтверджується наступними доказами: Відповідь на запит з Архівного відділу виконавчого комітету Ірпінської міської Ради з додатком на 5 аркушах, в складі якого є копія заяви від 24.05.1995\~рок, поданої на ім?я Голови виконкому Ірпінської Ради народних депутатів щодо передачі у приватну власність вищезазначеного будинку; Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ 308835\~від 02.02.2006\~року; Витяг № 991 від 30.03.2023\~року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для реалізації своїх майнових прав, суд приходить до висновку про доведеність факту належності правовстановлюючого документу, що є підставою для задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved