Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача на його користь страхову виплату за понесені витрати на придбання та встановлення надгробного пам`ятника [PERSON] в сумі 38000,00 грн та заподіяної моральної шкоди в сумі 78000,00 грн, а всього 116000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 28 червня 2022 року близько 13 год. 30 хв. на вул. Вокзальній у м. Стрию Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої мало місце зіткнення автомобіля «MERCEDES 811», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та велосипеда під керуванням велосипедиста [PERSON] . Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження, був доставлений та госпіталізований до Стрийської ЦРЛ, де в подальшому помер. За фактом даної ДТП було розпочате кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022141130000388 від 28.06.2022. Досудове розслідування здійснюють слідчі СУ ГУ НП у Львівській області. Рішення на даний час у кримінальному провадженні не прийнято. Цивільно-правова-відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «MERCEDES 811», р.н. [NUMBER] , застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» згідно з полісом ЕР-205993292 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач [PERSON] 10.01.2024 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив провести йому страхову виплату за понесені витрати на придбання та встановлення надгробного пам?ятника [PERSON] в сумі 38000,00 гривень та заподіяної моральної шкоди в сумі 78000,00 гривень, а всього страхового відшкодування в сумі 116000,00 гривень. 06.02.2024 [PERSON] подав доповнення до своєї заяви про виплату страхового відшкодування та скерував до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» копії наступних документів: свідоцтва про шлюб його батька [PERSON] з його мамою (його дружиною) [PERSON] ; свідоцтва про смерть дружини свого батька [PERSON] ; довідки № 181 від 02.02.2024 про осіб, що проживали з [PERSON] на день його смерті. З Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» позивачу надійшов лист за № 14/02/24/3 від 14.02.2024, в якому відповідач просив додатково надати: витяг з ЄРДР; належним чином посвідчену копію рішення, прийнятого за кримінальним провадженням, обвинувальний акт або документ, що підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого Т3; завірену копію рішення суду, прийнятого за кримінальним провадженням, або документ, що підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого Т3; офіційні відомості про перебування загиблого в зареєстрованому/цивільному шлюбі з наданням відповідних свідоцтв; офіційні відомості про дружину загиблого: відповідні свідоцтва або витяг з демографічного реєстру; відомості про батьків загиблого або відповідні свідоцтва. Також у цьому листі було зазначено, що відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. На виконання даного листа позивачем до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» додатково до раніше надісланих було скеровано: копію витягу з ЄРДР; копію свідоцтва про смерть батька його батька [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть матері його батька [PERSON] та продубльовано вимогу провести страхову виплату в сумі 116000 гривень. Дані документи страховою компанією були отримані 12.03.2024. Не дивлячись на те, що 90-денний термін для виплати страхового відшкодування, передбачений 36.2. Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вийшов, страхове відшкодування до цього часу позивачу не виплачено. Вважає невиплату Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» страхового відшкодування необґрунтованою, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач скористався правом на подання відзиву, в якому вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заявлених заперечень покликався на те, що правовідносини, що випливають із зазначеного договору, врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, а саме: Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов?язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. 10.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування щодо виплати 78000,00 грн моральної шкоди та 38000,00 грн відшкодування витрат на придбання та встановлення надгробного пам`ятника. Відповідно до ст. 36 Закону № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов?язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Враховуючи, що ДТП від 28.06.2022 наразі розглядається у кримінальному провадженні, перебіг строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування припинено з моменту отримання відповідачем заяви про страхове відшкодування до моменту набрання рішенням суду законної сили. Отже, наразі позов є передчасним, а правові підстави для його задоволення відсутні. У відповіді на відзив позивач зазначає, що посилання відповідача ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на призупинення розгляду справи відповідно до ст. 35 та 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не відповідає вимогам чинного законодавства, так як іншої справи, що розглядалась чи розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства з цих самих підстав не було і немає, а незавершене досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022141130000388 від 28.06.2022, не є формою конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Відповідач не довів жодним доказом, що на даний час у будь-якому суді розглядалась чи розглядається будь-яка справа за фактом даної ДТП в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі. 28.10.2024 [PERSON] звернувся із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2024 року головуючим суддею визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 41/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2024 позовну заяву [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 26.11.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 42/. 26.11.2024 за клопотанням позивача підготовче засідання відкладено на 23.12.2024 /а.с. 47/. 09.12.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву /а.с. 55-64/. 17.12.2024 позивачем подано відповідь на відзив /а.с. 65-78/. 21.01.2025 представником позивача [PERSON] адвокатом Турчин Ю.І. подано клопотання про долучення доказів /а.с. 83-87/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.02.2025 /а.с. 89/. Розгляд справи по суті відбувся 26.02.2025 без участі сторін. Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі. Представниця позивача адвокат Турчин Ю.І. подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, просила їх задовольнити. Представник відповідача клопотав про розгляд справи за його відсутності. Позов заперечив з підстав, наведених у відзиві. Суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 червня 2022 року близько 13 год. 40 хв. на вул. Вокзальній у м. Стрию Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «MERCEDES 811», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] зіткнувся з велосипедом під керуванням [PERSON] . Під час даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження, був доставлений та госпіталізований до Стрийської ЦРЛ з діагнозом політравма, де помер [INFO] . За даним фактом 28.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022141130000388 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На час розгляду справи рішення у кримінальному провадженні не прийнято /а.с. 13, 22/. Також судом встановлено, що цивільно-правова-відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «MERCEDES 811», р.н. [NUMBER] , застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно з полісом № ЕР-205993292 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с. 23, 58/. Відповідно до вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] , 10.01.2024 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив провести йому страхову виплату за понесені витрати на придбання та встановлення надгробного пам?ятника [PERSON] в сумі 38000,00 гривень та заподіяну моральну шкоду в сумі 78000,00 гривень, а всього страхового відшкодування в сумі 116000,00 гривень /а.с. 26-27/. Факт понесення вищезгаданих витрат на придбання та встановлення надгробного пам`ятника підтверджується товарним чеком від 05.60.2023, договором № 1 на виконання робіт від 05.06.2023 та актом від 29.06.2023 приймання-передачі виконаних робіт за договором № 1 від 05 червня 2023 року /а.с. 15-18, 85-87/. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» надіслало позивачу лист за № 14/02/24/3 від 14.02.2024, в якому просило додатково надати: витяг з ЄРДР; належним чином посвідчену копію рішення, прийнятого за кримінальним провадженням, обвинувальний акт або документ, що підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого Т3; завірену копію рішення суду, прийнятого за кримінальним провадженням, або документ, що підтверджує настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого Т3; офіційні відомості про перебування загиблого зареєстрованому/цивільному шлюбі з наданням відповідних свідоцтв; офіційні відомості про дружину загиблого: відповідні свідоцтва або витяг з демографічного реєстру; відомості про батьків загиблого або відповідні свідоцтва. Також у цьому листі було зазначено, що відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили /а.с. 33/. На виконання даного листа позивачем до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» додатково до раніше надісланих було скеровано: копію витягу з ЄРДР; копію свідоцтва про смерть батька його батька [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть матері його батька [PERSON] та продубльовано вимогу провести страхову виплату в сумі 116000 гривень /а.с. 34-35/. Тобто, судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» із заявами про виплату страхового відшкодування та направляв страховику копії запитуваних ним документів /а.с. 26-40/. Станом на день звернення позивача до суду страхову виплату за зверненням [PERSON] . Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відповідачем не здійснило. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою відповідача здійснити страхові виплати за зверненням позивача. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено повний перелік документів, які необхідно додати до заяви про виплату страхового відшкодування. У зазначеному переліку на заявника не покладено обов?язок надання документів, які вимагає Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан». У ст. 27.3 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Розмір мінімальної заробітної плати на день настання смерті [PERSON] 02.07.2022 становив 6500 гривень. Відповідно розмір 12 мінімальних заробітних плат становить 78000 гривень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином загиблого [PERSON] . Інших близьких родичів у [PERSON] на момент ДТП та смерті не було і не залишилось. [PERSON] вважає, що він зазнав моральних страждань у зв?язку із несподіваною втратою батька, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв?язків, постійного пригніченого стану, швидкої втоми, постійного відчуття психологічного дискомфорту, порушення сну, депресивного стану, за тривалістю його душевні страждання є пожиттєвими, неможливим є відновлення понесених втрат немайнового характеру, він дуже важко переносить смерть батька, постійно згадує та сумує у зв?язку з його загибеллю. Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» має виплатити страхове відшкодування за завдану моральну шкоду [PERSON] в сумі 78000,00 гривень. У п. 5 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», від позиції якої Верховний Суд не відійшов, зазначено, що відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно з п. 1. ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружиш), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім?єю. Згідно з п. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов?язана з використанням транспортних засобів. Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, доведення умислу потерпілого або завдання шкоди внаслідок непереборної сили покладається на відповідача. Таких доказів суду не надано. Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» має відшкодувати позивачу витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 38000 грн, які підтверджені товарним чеком від 05.60.2023, договором № 1 на виконання робіт від 05.06.2023 та актом від 29.06.2023 приймання-передачі виконаних робіт за договором № 1 від 05 червня 2023 року. Верховний Суд у постанові від 07.05.2024 у справі № 456/1399/22 зазначив, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об?єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Сам по собі факт непритягнення винної особи до адміністративної відповідальності, відсутність вироку у кримінальному провадженні чи постанови про закриття кримінального провадження не може бути підставою для звільнення цієї особи від цивільної відповідальності, оскільки кримінальна та цивільно-правова відповідальність є різними за умовами, наслідками та не є взаємопов?язаними. Відповідно до вимог п. 36.7 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач має обов`язок сплатити на користь позивача витрати на придбання та встановлення надгробного пам`ятника [PERSON] в сумі 38000,00 грн та моральну шкоду, заподіяну смертю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 78000,00 грн, а всього 116000,00 грн. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, від сплати якого позивач звільнений за подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.02.2025, є та дату, на яку було призначено розгляд справи, 26.02.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 21.03.2025.

Outcome: approved