Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

До суду\~із позовом\~звернулось Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Бізнес\~Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказали, що 04.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивачем 04.04.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту. 04.04.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 04.04.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика та [PERSON] було укладено Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 20000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачений кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 04.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Даний договір відповідає вимогам, визначеними\~ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.\~3,11,12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позивачем 04.04.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту. 04.04.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 04.04.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика та [PERSON] було укладено Договір № 458214-КС-003 про надання кредиту (а.с. 23-27). Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 20000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а.с. 23). Позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачений кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається 46631 гривень 55 копійок (заборгованість по тілу кредиту 19225,68 гривень; заборгованість по відсотках за користування кредитом 27405,87 гривень) (а.с. 15-19) Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, з огляду на відсутність жодних заперечень зі сторони відповідача щодо правильності арифметичних обчислень. Так, ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою\~статті 633\~ЦК України\~передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634\~ЦПК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved