Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К», звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 95 120,63 гривень. Заочним рішенням суду від 14 березня 2024 року було ухвалено: «… Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Брайт-К»» до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити у повному обсязі. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Брайт-К»» (Код ЄДРПОУ 41874691) суму заборгованості в розмірі 95 120,63 гривень, яка складається з\~53\~811,85 гривень заборгованість за тілом кредиту; 41308,78 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Стягнути з\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] )\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Брайт-К»»\~(Код\~ЄДРПОУ 41874691)\~суму судових\~витрат у\~розмірі 2\~684,00\~грн. …». 16 квітня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява відповідача [PERSON] , про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду від 02 травня 2024 року було скасовано заочне рішення від 14 березня 2024 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що між відповідачем та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 06.01.2021 року, було укладено договір про надання банківських послуг № 717575/4059275, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 50 000,00 гривень, строком на 36 місяців, а останній зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів, та сплачувати проценти щомісячно, у розмірі 34% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав належним чином, натомість відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконує. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021, за яким АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відступило ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] . Загальна заборгованість Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 717575/4059275 від 06.01.2021 року становить 95 120,63 гривень, яка складається з:\~53\~811,85 гривень заборгованість за тілом кредиту; 41308,78 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 95 120,63 гривень та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги заперечувала та просила залишити їх без задоволення. Обґрунтувала свою позицію тим, що вона не погоджується із сумами вказаними у виписках по рахунку клієнта. За договором вказана сума наданого кредиту складає 50\~000,00 грн., а у вказаній виписці вказано, що зараховано на картковий рахунок 100\~000,00 грн. Вважає, що підготовленні співробітниками фінансової установи розрахунки не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів. Оскільки до позовної заяви додані виписки по різним банківським рахункам, без надання до суду доказів, що рахунку були відкриті саме відповідачкою, зокрема: [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] . Відповідачка стверджує, що вона не була належним чином ознайомлена з правилами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Також відповідачка вказує, що не була повідомлена, що банком було відступлено право вимоги за кредитним договором на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Клопотань не надавала. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Індюкова Т.В. позовні вимоги заперечувала та просила суд відмовити у їх задоволенні. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд на підставі ст.223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно договору про надання банківських послуг №717575/4059275 від 06.01.2021 року, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надало [PERSON] кредит у сумі 50 000,00 гривень на строк 36 місяців зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. Згідно договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05.08.2021 року, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відступило ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості станом на 08.08.2023 року заборгованість [PERSON] за період з 11.08.2021 року по 08.08.2023 року становить 95 120,63 гривень, яка складається з\~53\~811,85 гривень заборгованість за тілом кредиту; 41308,78 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Щодо стверджень відповідачки, що вона не була належним чином повідомлена про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Брайт-К»» суд зауважує наступне. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається відповідачка, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Вказане підтверджується у постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц та аналогічний правовий висновок міститься у постанові КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. Зокрема слід вказати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Брайт-К»» направило на адресу реєстрації відповідачки вимогу про повернення суми заборгованості, що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів поштовим оператором «Укрпошта». (а.с. 45) Щодо стверджень, що відповідачка не була належним чином ознайомлена з правилами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, слід вказати, що [PERSON] не заперечувала факту відкриття рахунку в Акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк» та, при підписанні кредитного договору, мала розуміти та читати умови цього договору. Стаття 626 ЦК України голосить, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України зазначає, що\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 640\~ЦК України\~визначає\~момент укладення\~договору,\~а саме договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно вищезазначених норм можливо дійти до висновку, що [PERSON] при підписуванні кредитного договору була ознайомлена із умовами, які в ньому були прописані, а підписавши анкету-заяву погодилась із її змістом. Відповідно до п.6.5 Кредитного договору вбачається, що шляхом підписання Договору Клієнт підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору, з Тарифами Банку ознайомлений і згодний; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями. (а.с. 11) Така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК, договір вважається вчиненою у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов?язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Щодо стверджень відповідача, що не погоджується із сумами вказаними у виписках по рахунку клієнта. За договором вказана сума наданого кредиту складає 50\~000,00 грн., а у вказаній виписці вказано, що зараховано на картковий рахунок 100\~000,00 грн., то слід вказати наступне. Виписки підтверджують отримання, користування кредитом Боржником, а також те, що після отримання банківської картки Боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Боржник свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через це утворилась заборгованість відповідно до Розрахунку заборгованості та виписки. Згідно з приписами пункту 62 розділу IV Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (зі змінами) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки з особових рахунків клієнтів є належним доказом заборгованості Боржника. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані фінансовою установою виписки за картковим рахунком позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд установив, що позивач свої зобов?язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків. Також вищевказане кореспондується з позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18, провадження №61-9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Зокрема, з виписки по рахунку приватного клієнта №140000-2021/1210 вбачається, що відповідачка активно користувалась грошима, та не заперечувала проти зарахування більшої суми, аніж вказана у договорі. Також, здійснювала періодичні погашення простроченої заборгованості, овердрафту. (а.с.14) Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що сторони по справі в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, мають можливість скористатись своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідачка не надала до суду жодного належного доказу відсутності заборгованості перед позивачем, а сама лише незгода із заборгованістю не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг №717575/4059275 від 06.01.2021 року не виконала і тому станом на 08.08.2023 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 95 120,63 гривень, яка складається з 53\~811,85 гривень заборгованість за тілом кредиту; 41 308,78 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. З огляду на вищенаведене, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із наданим до суду платіжним дорученням № 14057 від 12.09.2023 року ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову в сумі 2684,00 гривень. Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «БРАЙТ-К», то вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривню. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved