Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] ,\~ [INFO] . Дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2018 року у справі № 279/436/16-ц відповідача, [PERSON] , визнано батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Просить стягнути з\~ [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку)\~відповідача,\~але не менше ніж 50 %\~прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2025 року до повноліття дитини. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення аліментів за один місяць згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України. 31.01.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 17.02.2025 року. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони\~мають\~неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Батьківство відповідача встановлено рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2018 року у справі №279/436/16-ц. Постановою Житомирського апеляційного суду від 17.12.2018 року та постановою Верховного суду від 09.12.2019 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2018 року у справі № 279/436/16-ц залишено без змін. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання сина не подано. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу в розмірі, передбаченому законодавством на утримання неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved