Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить винести рішення, яким оголосити [PERSON] померлим. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в період з 2015 по 14 квітня 2022 року спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . В перші дні війни [PERSON] був мобілізований і проходив службу в ЗСУ, та у квітні 2022 року надійшло сповіщення сім`ї від [INFO] про те, що солдат [PERSON] зник безвісти 29.03.2022 поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області. Як особа, яка проживала однією сім`єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу, заявниця не претендує на жодні виплати від держави після його зникнення, чи навіть, можливо смерті, але залишилося майно щодо якого треба вирішити питання подальшого його використання та утримання. Це житловий будинок, в якому вона проживає в с. Цибулеве та земельна ділянка сільськогосподарського призначення, дохід від передання в оренду якої є джерелом її існування. Тому заявниця звернулася до суду із даною заявою. \~ \~ \~ \~Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги заяви та просить суд розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника та відсутність заперечень проти заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2022 встановлений факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] ,\~ [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , у період з 2015 року по день отримання сповіщення сім`ї №10 - 14 квітня 2022 року Відповідно до довідки №148 від 27.04.2022 Цибулівського старостинського округу Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , проживала з 2015 року однією сім`єю разом з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . У сповіщенні сім`ї №10 від 14.04.2022, виданому [INFO] зазначено, що солдат [PERSON] зник безвісти 29 березня 2022 року поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області. На направлені адвокатом запити до [INFO] , Уповноваженого ВР України з прав людини, державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» жодних результатів пошуку не дали. Відповідно до інформації державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» відомості про [PERSON] внесені до Національного інформаційного бюро. Бюро отримало інформацію про те, що за результатами службового розслідування у військовій частині [PERSON] обліковується як зниклий безвісти та не значиться таким, що перебуває у полоні держави-агресора. Згідно зі ст.49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Одним з таких актів є смерть особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону із обов`язковим внесенням до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000\~\~року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно зі ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці постійного проживання останньої немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців. Особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення цих дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до закінчення цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Перелік доказів не є вичерпним і визначається кожною індивідуальною ситуацією. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан через військову агресію російської федерації проти України, строк якого Указами Президента України неодноразово продовжено, в тому числі такий стан діяв на дату загибелі військовослужбовця. Заявниця надала\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~достовірно не\~свідчать про\~смерть [PERSON] ,\~але дають\~підстави для\~обґрунтованого припущення\~його смерті\~за обставин,\~що підтверджені\~цими доказами,\~які можуть\~свідчити про\~смерть останнього,\~тому заява\~підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю у зв`язку з воєнними діями, та збройним конфліктом, суд вважає за можливе оголосити [PERSON] померлим [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved