Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 04 лютого 2025 року позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення. 10 лютого 2025 року представник відповідача [PERSON] адвоката Сікоза В.О. звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Разом із подачею заяви представником відповідача було подано до суду докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. На 28 лютого 2025 року призначено судове засідання для вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу. Учасники справи про день та час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача будь-яких заяв чи клопотань не подано. Судом встановлено наступне. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником відповідача вищезазначені норми ЦПК України дотримано. Як вбачається із матеріалів цивільної справи про наявність витрат на правничу допомогу та необхідність вирішення цього питання було ініційовано представником відповідача адвокатом Сікозою В.О. при подачі відзиву на позов. 10 лютого 2025 року (вихідний день - неділя) до суду через систему «Електронний суд», тобто в межах зазначених статтею 141 ЦПК України строку, надійшла заява представника відповідача з відповідними доказами. Із доданих до вищезазначеної заяви доказів вбачається, що копія заяви з додатками була направлена також 09 лютого 2025 року на адресу позивача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України врегулювано підстави та умови визначення та стягнення витрат на правничу допомогу та визначення їх розміру. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 139 ЦПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження своїх вимог представником Сікозою В.О. подано копію Договору про надання правничої допомоги та Акт приймання-передачі наданих послуг від 09 лютого 2025 року з обсягом та видами наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість. З урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи,

Outcome: approved