Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17 жовтня 2024 року у Вараському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №203. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, миритися не бажають, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, уповноважив на представництво своїх інтересів у справі адвоката Зіброву М.О. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Зіброва М.О., будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності та без участі позивача, де також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася. Від [PERSON] до суду надійшла заява, у якій відповідачка просить розгляд справи провести у її відсутності та вказує, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] . Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] да [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 жовтня 2024 року. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, окремо проживають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved