Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК КЕШ\~ТУ ГОУ(ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 27642 в розмірі 9375,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалось на те, що 13.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» (ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») та [PERSON] укладено кредитний договір № 27642 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути такий у встановлений строк, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» свої зобов`язання виконало та перерахувало на банківський рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» укладено договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 27642\~від 13.04.2021. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 9375,00 грн., що підлягає стягненню з останнього. Представник позивача Пархомчук С.В. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 13.04.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №27642 в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені Договором, на наступних умовах: сума виданого кредиту 1500,00 грн.; строк кредиту - 30 днів; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день або 912,5 % річних (п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору) (а.с. 20). На виконання вимог п. 2.4 Договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (п. 7 кредитного договору) (а.с. 22). Виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору підтверджується наданою позивачем інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №4778/05 від 21.05.2024, відповідно до якої 13.04.2021 за реквізитами платіжної картки, вказаними відповідачем, було перераховано грошові кошти в сумі 1500,00 грн. (а.с. 23). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами частин 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 639\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~сторони домовилися\~укласти договір\~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~він вважається\~укладеним у\~письмовій формі. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як видно з матеріалів справи, 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого, а також з урахуванням витягу з реєстру боржників та платіжного доручення № 3669 від 21.02.2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором від 13.04.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набули права грошової вимоги до відповідача в сумі 9375,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18). Таким чином позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника\~\~ [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] , наданої позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача станом на 25.06.2024 становить 9375,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1500,00 грн, заборгованість за відсотками 7875,00 грн. Нарахування відсотків, пені, штрафів з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось (а.с. 17). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, поданий позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 27642 від 13.04.2021 в загальному розмірі 9375,00 грн. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Судові витрати згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 цієї статті). Положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. подав до суду копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с. 7-8); довіреності на представництво інтересів юридичної особи від 30.12.2024 (а.с. 40); акту про отримання правової допомоги від 06.01.2025 (а.с. 41); рахунку на оплату послуг з надання правничої допомоги № 06.01.2025-1 від 06.01.2025 на загальну суму 10\~500,00 грн. (а.с. 46); платіжного доручення № 3 4109 від 06.01.2025 (а.с.45). Згідно з актом про отримання правової допомоги від 06.01.2025, адвокатом на підставі договору від 29.12.2023 виконано наступні роботи (надано послуги) позивачу: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, що виникла в межах кредитного договору № 27642 від 13.04.2021 (кількість годин 1, вартість 2000,00 грн.); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг та аналіз судової практики (кількість годин 2,5, вартість 5000,00 грн.); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи (кількість годин 1,5, вартість 3000,00 грн.); канцелярські витрати на виготовлення копій документів та відправку поштової кореспонденції (вартість 500,00 грн.). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що за результатами розгляду цієї справи необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з принципів співмірності, розумності судових витрат та враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, яка визнана судом як незначної складності та розглядалась у спрощеному провадженні з викликом сторін, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, подання заяви про розгляд справи без участі представника позивача та незабезпечення явки представника у жодне із судових засідань, незмінність правової позиції позивача протягом розгляду справи, розумність їхнього розміру, та дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», з 10500 грн. до 5000 грн. Можливість суду за власною ініціативою здійснювати розподіл судових витрат із врахуванням зазначених вище та інших критеріїв підтверджується судовою практикою суду касаційної інстанції, що випливає, зокрема, із постанов Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц, від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20, від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц, від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20. Окрім цього, з врахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином,\~датою ухвалення\~рішення у\~справі є\~дата складення\~повного судового\~рішення,\~а саме 18.02.2025.

Outcome: approved