Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» - Руденко К.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року станом на 26 січня 2024 року у розмірі 20260,75 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем, останньому надано кредит у розмірі 2500 гривень строком користування до 14 січня 2024 року. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://sloncredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний відповідачем 19 січня 2023 року об 14:51:20 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х062. Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99% в день (726,35% річних). Сума кредиту була перерахована на електронний платіжний засіб відповідача [NUMBER]. 26 січня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №2601-24-1, згідно якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року. Станом на дату укладення договору факторингу відповідно до Реєстру боржників від 26 січня 2024 року прострочення відповідача складає 342 дні. У зв`язку із значними порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 26 січня 2024 року становить у розмірі 20260,75 грн, яка складається з: - 2500 гривень - заборгованість за кредитом; - 17760,75 грн - заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування (726,35% річних), за період з 19 січня 2023 року по 26 січня 2024 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про витребування доказів та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» наступну інформацію: - чи було емітовано на ім?я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; - надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (PHOKПП [NUMBER] ) за період з 19.01.2023 року по 24.01.2023 року з відображенням часу зарахування коштів; - надати інформацію про всі номери телефону, які були надані Відповідачем до АТ «Б «ПРИВАТБАНК» для здійснення комунікації з Відповідачем. 10 січня 2025 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання, призначене на 27 лютого 2025 року не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому він просить розгляд справи проводити без участі представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному внб-сайті судової влади України, однак причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем, останньому надано кредит у розмірі 2500 гривень строком користування 360 днів, тобто до 14 січня 2024 року. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://sloncredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний відповідачем 19 січня 2023 року о 14:51:20 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Е003. Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Сума кредиту була перерахована на електронний платіжний засіб відповідача, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» за вих. №20240130-228 від 30 січня 2024 року та випискою по рахунку [PERSON] № [NUMBER] , за період з 19.01.2023 по 24.01.2023 року. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено за допомогою одноразового ідентифікатора електронним підписом. Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. 26 січня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» уклали договір факторингу №2601-24-1, згідно якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року. З позову вбачається, що станом на дату укладення договору факторингу відповідно до Реєстру боржників від 26 січня 2024 року прострочення відповідача складає 342 днів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст.530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 26 січня 2024 року заборгованість відповідача становить 20260,75 грн, яка складається з: - 2500 гривень - заборгованість за кредитом; - 17760,75 грн - заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування за період з 19 січня 2023 року по 26 січня 2024 року. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом і його розміру. У свою чергу відповідачем належних та допустимих доказів на спростування аргументів позивача як щодо укладення між сторонами кредитного договору, погодження всіх істотних умов договору, так і щодо розміру заборгованості, не надано. Відповідач доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не подав. З урахуванням викладеного, суд вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №900708 про надання споживчого кредиту від 19 січня 2023 року у розмірі 20260,75 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду: копію договору про надання юридичних послуг № 03/07/2023 від 03 липня 2023 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ФОП Руденком К.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденка К.В., довіреність від ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на адвоката Руденка К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №32 від 03 липня 2023 року, платіжна інструкція № 626 від 09 лютого 2024 року (призначення платежу - оплата за надання юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 03/07/2023). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7422,40 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн, а також 5000 грн витрат на правову допомогу).

Outcome: approved