Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник позивача ТОВ Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №33310 від 23.05.2021 у розмірі 12500,00 грн, судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. Позов мотивований тим, що 23.05.2021 між ТОВ ФК Авіра Груп та відповідачкою укладено кредитний договір №33310 про надання\~фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.\~Відповідно до умов договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач свої обов`язки виконав у повному обсязі, а відповідачка порушила умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 22 липня 2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12500 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 2000 грн., прострочена заборгованість за процентами - 10500\~грн. 17.02.2022 між ТОВ ФК Авіра Груп та ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ ФК Авіра Груп відступило ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і за кредитним договором №33310 від 23.05.2021. Проте, станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Враховуючи викладене, представник позивача просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 12500 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500\~грн. Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 16.01.2025. 15.01.2025 на електронну адресу суду надійшла заява від представниці відповідачки [PERSON] - адвокатки Зіненко А.О., у якій остання просить відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами прави та складанням відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено до 27.02.2025. Сторони у судове засідання27.02.2025 не з`явилися. Проте, представник позивача просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не подала. Від представниці відповідачки на електрону адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, без повідомлення наявних на те причин. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про розгляд даної справи у відсутності сторін, оскільки сторона відповідачки за наданий судом сторок, тобто з 15.01.2025 по 27.02.2025, не скористалася таким, та не подала відзив на позовну заяву. Так само, як і не надано належного підтвердження про наявність причин відкладення судового засідання та неможливість явки сторони відповідача до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 23 травня 2021 року між ТОВ ФК Авіра Груп та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №33310, який підписано електронним підписом відповідача (а.с.14-15 зворот). Відповідно до умов договору,\~товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору про надання фінансового кредиту). Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21-06-2021. Строк дії договору 30 днів, але у будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами (п.1.2 договору про надання фінансового кредиту). Згідно п.1.3 договору про надання фінансового кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Згідно п.1.5 договору, за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію у розмірі 15 % від суми фінансового кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1 договору про надання фінансового кредиту). Сторонами погоджено графік розрахунків та загальну вартість кредиту, що є Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту №33310 від 23.05.2021, у якому вказано загальну суму 3800 грн. Графік підписано електронним підписом відповідача (а.с.16). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ ФК Авіра Груп, з [PERSON] укладено договір №33310 від 23.05.2021 і договір ідентифікований ТОВ ФК Авіра Груп, акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора KL8639 (а.с.11). Згідно довідки ТОВ Платежі Онлайн Вих. № 4420/05 від 21.05.2024, ТОВ Платежі Онлайн, як технологічний оператор платіжних послуг, повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс Platon була проведена успішна транзакція на суму 2000 грн. на номер платіжної картки № [NUMBER] , емітентом якої є MONOBANK (а.с.27). 17 лютого 2022 року між ТОВ ФК Авіра Груп та ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 у відповідності до умов якого та ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ФК Авіра Груп за плату, а ТОВ ФК Авіра Груп відступає ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (а.с.17-20 зворот). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02-2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 12500 грн., з яких: 2000 грн. залишок по тілу кредиту, 10500 грн. залишок по відсотках (а.с.10). З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором Вих. № б/н від 21.05.2024, яка залишена відповідачем без відповідного реагування (а.с.8). Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Судом установлено факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ ФК Авіра Груп відступило ТОВ\~ФК КЕШ ТУ ГОУ\~право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за договором про надання фінансового кредиту №33310 від 23.05.2021. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитними договорами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та з розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором про надання фінансового кредиту №33310\~від 23.05.2021у розмірі\~12500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № б/н від 29.12.2024, укладеного між ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с.12-13); акт про отримання правової допомоги від 13.12.2024, за яким адвокатом Пархомчуком С.В. надано ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ та [PERSON] 1 год. 2 000 грн., складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики 2,5 год. 5000 грн., інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год. 3000 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн.; рахунок від 13.12.2024 та платіжна інструкція № 3 3933 від 13.12.2024 про сплату позивачем на користь адвоката Пархомчук С.В. грошових коштів у сумі 10500 грн. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 520/9115/19 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial