Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

25 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором № 8216238 від 08 лютого 2022 року у розмірі 22016 (двадцять дві тисячі шістнадцять) гривень 25 копійок, витрати на правничу допомогу 9000 грн., та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 8216238 згідно якого остання отримала кредит в сумі 17100,00 грн. строком на 90 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 6412,5 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом поточного періоду проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору. На теперішній час строк повернення грошових коштів за договором настав, однак відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 25 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір № 25-07/24, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитним договором № 8216238. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділений правом вимоги до відповідача за договором № 8216238. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 8216238 від 08\~лютого 2022 року становить 22016,25 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)\~17100,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~3206,25 грн.; заборгованість за комісіями\~1710,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідачки вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті позичальника було укладено Договір про споживчий кредит № 8216238, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надає відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 17100,00 грн., загальним строком на 90 днів, який складається з пільгового періоду 30 днів та поточного періоду 60 днів, остаточною датою повернення кредиту є 09 травня 2022 року, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1710,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду 6412,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 51300,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, а [PERSON] зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (арк.с. 17-25). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. При цьому, відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно достатті 6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язаннявиконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У подальшому, 25 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «МІЛОАН», і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржниками (арк.с. 26-28). 26 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників для друку до договору факторингу № 25-07/2024 від 25 липня 2024 року (арк.с. 37). Згідно з Реєстром боржників від 25 липня 2024 року до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25 липня 2024 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 8216238 від 08 лютого 2022 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 22016,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом\~ 17100,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом на дату відступлення права вимоги\~3206,25 грн.; заборгованість по комісії за надання кредиту\~1710,00 грн. (арк.с. 7). Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з [PERSON] . Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним кредитним договором так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 8216238 від 08 лютого 2022 року у загальному розмірі 22016 (двадцять дві тисячі шістнадцять) гривень 25 копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)\~17100,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~3206,25 грн.; заборгованість за комісіями\~1710,00 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»» в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою ,включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» правничу допомогу у вказаній справі надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року (арк.с. 12-14). 01 листопада 224 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було підписано Заявку на надання юридичної допомоги № 58, в якій вони погодили надання правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (арк.с. 15). Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 29 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було підписано витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги, в якому вони погодили надання наступних правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів (час на надання послуги 2 години)\~3000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу (час на надання послуги 2 години)\~6000,00 грн. (арк.с. 16). Суд вважає\~встановленим,\~що позивач\~дійсно отримав\~правову допомогу\~від Адвокатського\~об`єднання\~«Лігал Ассістанс»,\~а тому\~не викликає\~сумнівів,\~що позивачемпонесені витрати на правничу допомогу у справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Однак, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 9000,00 грн. та витрачений на надання цих послуг час є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з надання усної консультації з вивченням документів, а також послуг зі складання позовної заяви є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Як вбачається з матеріалів справи, вона не є складною, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, без участі у судовому засіданні учасників справи та їх представників. Суд враховує, що предметом позову в даному випадку є заборгованість за кредитним договором, отже, з цього слідує висновок про те, що дана справа не відноситься до категорії складних справ і складання позовної заяви та клопотань у своїй більшості є подібними. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial