Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Заявниця\~ [PERSON] , в особі представника адвоката Мазур Олени Сергіївни, звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району. В обгрунтування зави зазначено, що заявником 25.12.1995 року отримано свідоцтво №1308 про право власності на житло від 25.12.1995, видане Жовтневою районною адміністрацією, яке посвідчує її право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, в цьому свідоцтві про право власності на житло помилково було зазначено прізвище [PERSON] » замість « [PERSON] ». В подальшому, 05.11.2024 року з метою виправлення цієї помилки заявниця звернулася до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району. Однак, їй надано було відповідь №К-664-О-920 від 11.11.2024 року про неможливість виправлення помилки у її прізвищі. Через помилку у написанні прізвища заявниця не може внести інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про своє право власності на вказану квартиру.Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт. Ухвалою суду від 18.12.2024 року відкрито провадження за вищевказаною справою та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.02.2025 року. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] \~адвокат Мазур О. С. заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що помилка виникла у зв`язку з неправильним перекладом прізвища заявниці з російської на українську мову. Вислухавши думку представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно дост. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України- зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може нести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Згідно п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява [PERSON] підтверджується наступними письмовими доказами, вивченим в судовому засіданні, а саме: копією паспорту заявниці громадянина України виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області серії [NUMBER] , де зазначено прізвище заявниці « [PERSON] »; копією картки фізичної особи - платника податків від 25.04.2013 року, де зазначено прізвище заявниці « [PERSON] »; копією технічного паспорту на квартиру, де зазначено прізвище заявниці « [PERSON] »; копією трудової книжки № [NUMBER] від 30.04.2007 року, де зазначено прізвище заявниці « [PERSON] »; наявністю у заявниці оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру - свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.12.1995 року, видане Жовтневою районною адміністрацією. Отже, у даній справі вбачається різне написання ім`яв свідоцтві про право власності на житло та паспорті громадянина України Таким чином, суду надані докази, які вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved