Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник [PERSON] адвокат Романів О.П. звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 25 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Наталії Богданівни та внесений до відповідного реєстру за № 2045. Скасувати державну реєстрацію право власності [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , повернувши сторони у первісне становище щодо права власності. Свою позовну заяву мотивує тим, що 25 жовтня 2022 року між [PERSON] (далі - позивачка) та [PERSON] (далі - підповідач), був укладений договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 2045. Предметом договору є однокімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно вищевказаного договору довічного утримання (догляду) відповідач зобов?язаний забезпечувати позивачку житлом, щомісячними грошовими утриманнями, щоденним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, побутовими послугами, доглядом та необхідною допомогою, у тому числі лікуванням та належними лікувальними препаратами. Спочатку відповідач належним чином виконував поставлені на нього обов?язки, проте, згодом допомога обмежилася тільки грошовими надходженнями, а останні місяці взагалі будь-яке виконання обов?язків по договору припинилося. Розірвати цей договір за згодою сторін у нотаріуса позивачка не має можливості, оскільки відповідач уникає спілкування. З даних підстав позивачка вважає, що договір довічного утримання від 25 жовтня 2022 року, що укладений між нею та [PERSON] повинен бути розірваний на підставі рішення суду, оскільки, відповідач не в повному обсязі виконує поставлені на нього обов`язки. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести за її та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що через різке погіршення його майнового стану він не може виконувати умови договору довічного утримання (догляду), а тому позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 04.02.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що через різке погіршення його майнового стану він не може виконувати умови договору довічного утримання (догляду), а тому позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Ухвалою суду від 04.02.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 25.02.2025 представник позивачки подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести за її та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: позивачці [PERSON] довічно встановлена перша група інвалідності, та вона потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 16.10.2013 та довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0105020 (а.с. 7, 8). 25.10.2022 між [PERSON] (відчужувачем) та [PERSON] (набувачем) укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 2044 (а.с. 9-10). Згідно з п. 1 договору відчужувач передає у власність, а набувач приймає належну Відчужувачу однокімнатну квартиру [ADDRESS] - надалі за текстом предмет договору, взамін чого набувач зобов?язується забезпечити відчужувача утриманням та доглядом довічно згідно умов, передбачених у пункті 4 цього договору. Відповідно до п. 5 договору за згодою сторін, набувач зобов?язується забезпечувати відчужувача довічним утриманням та доглядом у вигляді: - забезпечення житлом, з правом безоплатного проживання в будь-якій кімнаті та з правом безоплатного користування всіма приміщеннями предмета договору; - забезпечення щомісячним грошовим утриманням у сумі 1000,00 грн.; - забезпечення щоденним харчуванням; - забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; - здійснення догляду та необхідної допомоги; - забезпечення побутовими послугами (прання постільної білизни, послугами перукаря); - забезпечення, згідно з рецептами лікарів, належними лікувальними препаратами на суму, що не перевищує 1000,00 грн. в місяць; - в разі смерті відчужувача, поховати її. Згідно з пунктами 14, 15 договору даний договір може бути розірвано за згодою сторін, за рішенням суду: на вимогу відчужувача, або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов?язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду), у зв?язку з невиконанням, або неналежним виконанням набувачем обов?язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. У разі розірвання договору у зв?язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов?язки за договором. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2022 за [PERSON] 25.10.2022 зареєстровано право приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Аналіз вказаної статті свідчить про те, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків, як з утримання, так і догляду, розмежував ці поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем в силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Згідно зі ст.\~745\~ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 1 статті 749\~вказаного Кодексу передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами ст.\~751\~ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 даного Кодексу договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. У відповідності до тлумачення вказаної норми, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1 ст. 756 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19 (провадження № 61-15301св20), від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц (провадження 61-6725св18) та від 19 червня 2019 року у справі № 759/501/17 (провадження № 61-14554св18). За договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 25.10.2022 між [PERSON] (позивачкою) та [PERSON] (відповідачем) укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 2044. За цим договором [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] , а останній зобов`язався забезпечувати позивачку довічним утриманням та доглядом у вигляді, який передбачений п. 5 спірного договору. Як зазначила у позовній заяві представник позивачки, спочатку відповідач належним чином виконував поставлені на нього обов?язки, проте згодом допомога обмежилася тільки грошовими надходженнями, а останні місяці взагалі будь-яке виконання обов?язків по договору припинилося. Даний факт не заперечується самим відповідачем, який на підтвердження виконання передбачених договором довічного утримання (догляду) обов`язків не надав належних та допустимих доказів, а навпаки позов визнав, що є підставою для розірвання даного договору. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є особою з інвалідністю першої групи та, укладаючи договір довічного утримання (догляду), розраховувала на сторонню допомогу, а тому невиконання умов договору відповідачем, який підтвердив даний факт та визнав позовні вимоги, вказує на наявність підстав для його розірвання на вимогу відчужувача та, як наслідок, задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами: відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як наслідок, враховуючи наявність у позивачки інвалідності першої групи, вона звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про розірвання договору\~довічного утримання\~(догляду)\~та скасування\~державної реєстрації\~права власності на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». А тому, судові витрати у розмірі 2422,40 грн. (1211,20 грн. х 2) за дві позовні вимоги підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 16, 526, 610, 651, 744, 745, 749, 751, 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved