Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

У грудні 2024 року заявниця [PERSON] через свого представника - адвоката Мустафаєву Ю.Л., за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що 12.04.2023 онука заявниці - [PERSON] , мобілізовано до лав ЗСУ та зараховано до списків особливого складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України. У липні 2024 року їй стало відомо, що [PERSON] з 13.07.2024 вважається безвісти зниклим «ймовірно загиблим» під час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, а згодом заявниця дізналась, що він перебуває в полоні. Вказано, що вона сама виховувала онука [PERSON] після смерті своєї доньки (2008), однак не оформлювала опіку, він тривалий час перебував на її утриманні. Заявниця вказує, що після отримання інформації про [PERSON] звернулась до [INFO] з метою надати заяву на отримання виплат, відповідно до ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, оскільки не підтверджується факт, що вона виховувала онука після смерті доньки та він тривалий час перебував на її утриманні, а в її онука є батько [PERSON] , та оскільки вона не оформлювала опіку над онуком, відтак не має права звернутися із відповідною заявою. Якщо ж виховувала онука, документально не оформлюючи опіку над ним, то такий факт має можливість встановити лише в судовому порядку. Вказує, що батько [PERSON] - [PERSON] , участі у вихованні [PERSON] не приймав, тому метою звернення до суду є встановлення юридичного факту для отримання заявником виплат, відповідно до ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 09.12.2024 ухвалою судді заяву [PERSON] залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 16.12.2024 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника заявника - адвоката Мустафаєвої Ю.Л., надійшла заява про усунення недоліків. 19.12.2024 ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено відкрите судове засідання 18.02.2025. 31.12.2024 на адресу суду від т.в.о. командира Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України - [PERSON] , надійшло письмове пояснення, в обгрунтування якого зазначено, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. З наданих до заяви матеріалів не вбачається, що факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , кимось не визнаний. Висловлено прохання відмовити в задоволенні заяви. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вказала, що ніхто не заперечує, що вона є рідною бабусею [PERSON] . [PERSON] перебуває за кордоном. Вказала, що вона письмово не зверталась до в/ч із заявою для отримання виплат. Представник заявника - адвокат Мустафаєва Ю.Л., в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити в уточненій редакції. Від Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, позиція сторони суду зрозуміла. Вислухавши позицію заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.1996, актовий запис № 35. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано 03.06.1998, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.06.1998, актовий запис № 464. На підставі постанови Білоцерківського міського суду Київської області від 04.02.1998 № 2-961/98, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти. Заявниці [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.07.1972, актовий запис № 1215, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.1991, актовий запис № 168. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2008, актовий запис № 1048. 12.04.2023 [PERSON] зарахований до списків Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, що вбачається з довідки в/ч [NUMBER] № 4045 від 26.07.2025. В матеріалах справи міститься довідка Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 1890 від 26.07.2024, відповідно до якої старший солдат [PERSON] - навідник-оператор 2 відділення 2 взводу оперативного призначення 8 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення, дійсно в період з 17.05.2023 по 25.08.2023, з 03.12.2023 по 05.03.2024 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Спірне Бахмутського району Донецької області. Згідно з витягом з наказу командира Військової частини [NUMBER] [INFO] № 215 від 15.07.2024, уважати [PERSON] (Г-205982, мобілізація 04-2023) вважати з 13.07.2024 таким, що зник безвісти «ймовірно загинув» під час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф (виконання завдань із захисту Вітчизни) і місце перебування його невідоме. 16.07.2024 за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено провадження № 12024111030002436 за ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора ДП «Український національний центр розбудови миру» № 11-05/20485 від 07.10.2024, [PERSON] , [INFO] перебуває в полоні держави-агресора, що підтверджено через Міжнародний комітет Червоного Хреста. Заявницею також надано витяг з реєстру Білоцерківської територіальної громади № 15.2/03/28369 від 21.11.2024 про спільну реєстрації її з онукам за адресою: [ADDRESS] , акт про фактично проживаючих осіб, довідку про отримання аліментів та характеристику на [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. За правилом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Національна гвардія України згідно вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти. Частиною 1 ст. 9 Закону N 20 И-XIІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною 6 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Механізм виплати грошового забезпечення урегульовано Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884 (далі - Порядок № 884). Відповідно до п. 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). У відповідності до п. 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Отже, право на отримання грошового забезпечення військовослужбовців мають наступні категорії: дружина (чоловік) військовослужбовця, а за їх відсутності повнолітні діти, які проживають разом із військовослужбовцем; законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку) військовослужбовця (за відсутності дружини (чоловіка); особи, які перебувають на утриманні військовослужбовця або батьки військовослужбовця (за відсутності дружини (чоловіка) та дітей). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПІК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значения для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту в тому числі родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Викладене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з заяви [PERSON] , її пояснень та пояснень адвоката, метою звернення до суду є отримання виплат грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців захоплених в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом з тим, факт родинних відносин, тобто, що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не потребує додаткового встановлення рішенням суду у даній справі. Більш того, в матеріалах справи відсутні відомості, що вказаний факт кимось не визнаний. В межах розгляду даної справи, як під час залишення заяви без руху, так і в судовому засіданні, судом роз`яснено заявнику та її адвокату належний спосіб захисту прав та інтересів заявника, однак, заявник та її адвокат в судовому засіданні просили задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин заявника з її онуком. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви окремого провадження слід відмовити.

Outcome: dismissed