Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

16.12.2024 року ОСББ «Коробова 14», в особі представника адвоката Патики А.В., звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання, інфляції, 3% річних. В обґрунтування позову зазначив, що 06.04.2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було зареєстровано ОСББ «Коробова 14». Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коробова 14» метою створення об`єднання є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством за Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарство забезпечення діяльності об`єднання здійснює власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до протоколу №3 від 01.04.2018 року загальних зборів ОСББ було прийнято рішення про затвердження з 01.05.2018 року щомісячного внеску на управління будинку в розмірі 05 грн 00 коп. за 1 кв.м. для квартир та нежитлових приміщень. Відповідно до Інформаційної довідки №407974176 від 13.12.2024 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про зареєстроване право власності на дану квартиру за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2222 від 23.10.2015 року. Оскільки належна квартира відповідача розташована в будинку, в якому створено ОСББ, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок з оплати за обслуговування будинку та прибудинкової території. У відповідача, як власника квартири [ADDRESS] за період з травня 2018 по жовтень 2024 року перед ОСББ утворилась заборгованість по внескам та платежам співвласників у розмірі 7681 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також інфляційні збитки у розмірі 137,26 грн, 3% річних у розмірі 197,32 грн, судові витрати по сплаті судового збору і витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2024 року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. 18.02.2025 представник позивача - адвокат Патика А.В. до суду подав заяву, в якій зазначив, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено заборгованість по внескам співвласників в сумі 7681 грн, тому в цій частині позову позивач не підтримує заявлені вимоги. Відповідач належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішив справу за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. В той же час, 04.02.2025 відповідачем особисто до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було подано заяву про долучення до матеріалів справи акт звіряння взаємних розрахунків, згідно з яким станом на 31.01.2025 заборгованість [PERSON] за особовим рахунком [NUMBER] ( [ADDRESS] ) відсутня. 21.02.2025 в приміщенні суду відповідач отримала копію заяви щодо заборгованості по несплаченим ОСББ 3% річних, інфляційних втрат, судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов частково підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було зареєстровано ОСББ «Коробова 14». Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (а.с.23). Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коробова 14» метою створення об`єднання є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством за Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарство забезпечення діяльності об`єднання здійснює власними силами (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання (а.с.16-22). Матеріалам справи підтверджено, що відповідно до Протоколу №3 від 01.04.2018 року загальних зборів ОСББ був затверджений розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з 01.05.2018 у розмірі 5 грн за 1 кв.м загальної площі квартири або нежитлового приміщення. (а.с.30). Судом також встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,5 кв.м., житлова площа 38,4 кв.м., приведена площа 58,4 кв.м на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2015 року, за номером 2222, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричкою Ю.О. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Позивач посилається на те, що на відповідача [PERSON] нараховувались належні до сплати внески з управління багатоквартирним будинком, між тим, в порушення вимог діючого законодавства, Статуту об`єднання, рішень статутних органів, відповідач, фактично споживаючи послуги, які надаються позивачем щодо управління багатоквартирним будинком, сплачувала не в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.05.2018 по 01.11.2024 утворилась заборгованість в сумі 7681 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.25-26). Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків від 31.01.2025 за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 між ОСББ «Коробова 14» та [PERSON] заборгованість по сплаті внесків та платежам відсутня (а.с. 48). Отже, після відкриття провадження по даній справі відповідач сплатила заборгованість по внескам з управління багатоквартирним будинком, однак інфляційні втрати, 3% річних, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір відповідачем сплачено не було. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №922/175/18 зазначено, що нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних та інфляційні втрати не є неустойкою у розумінні статті 549 цього Кодексу. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аргументи відповідача щодо відсутності предмету позову у зв`язку з погашенням основного збору не можуть бути підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Договір №01/24 від 22.11.2024 про надання професійної правничої допомоги (а.с.13-14), копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3024 від 22.01.2022, виданого на ім`я Патики А.В. (а.с.12), платіжну інструкцію №2557007753 про оплату 4000,00 грн за професійну правничу допомогу (а.с.15). Позивач просить стягнути з відповідача 4 000 грн витрат на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З огляду на вищезазначені норми склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат за правову допомогу, розмір гонорару складає 4 000,00 грн. (а.с.10). За нормами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 вказаної статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до платіжної інструкції №2557007753 від 25.11.2024 року ОСББ «Коробова 14» сплачено АО Погрібної Ольги та Патики Андрія , суму у розмірі 4000,00 грн з призначенням платежу: оплата за професійну правничу допомогу по дог. 01/24 від 22.11.2024 р. згідно рахунку №01 від 22.11.2024 р.(а.с. 15). Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved