Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 15 грудня 1993 року Кашперівським сіль ЗАГС, Тетіївського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 25. В обґрунтування позову зазначено, що підставами розірвання шлюбу сторін у справі є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя та уявлення про сім`ю. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб існує формально. Примирення та збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, буде суперечити їхнім з відповідачем інтересам. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 23.01.2025 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідачка суду не надала, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Разом з тим, 28.01.2025 року через канцелярію суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 грудня 1993 року Кашперівським сіль ЗАГС, Тетіївського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 25, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1993 року (а. с. 9). Від шлюбу у позивача та відповідачки є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2010 року (а. с. 11). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, беручи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу, визнання відповідачкою позовних вимог, та з урахуванням конституційного права особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу, оскільки шлюб між сторонами у справі носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved