Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач\~ у травні 2024 року звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 116715,43 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсон у справі №2120/3193/12 від 23.05.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.03.2012 року. 11.06.2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, однак відповідач не сплачував аліменти, тому станом на 09.05.2024 року, в зв`язку з порушенням відповідачем вимог закону просить стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів, яка згідно розрахунку зробленого позивачем за весь час затримки сплати становить 116715,43 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2024 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223 та ст. ст.280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові доводи позивача, дослідивши подані ним докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23.05.2012 року у справі №2120/3193/12 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012р. і до досягнення дитиною повноліття. 11.06.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона було відкрите виконавче провадження № 32988363. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2018 року у справі №766/5818/18 змінено розмір стягнення аліментів, встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23.05.2012 року, які сплачуються [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Згідно розрахунку заборгованості виконаного Суворовським відділом державної виконавчої служби у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) по виконавчому листу № 2120/3193/12 від 06.06.2012 року загальна сума боргу зі сплати аліментів [PERSON] за період з лютого 2022 року по 13.05.2024 рік становить 116 715,43 гривень. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.ст.183,184 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. У відповідності до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1\~ст.196 СК України. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2019 року у справі №752/10763/14-ц (провадження №61-46628св18). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. 25 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову в справі № 572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відступити від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, відповідно до якої було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в новій редакції ч. 1ст. 196 СК України, яка діє з 08 липня 2017 року, згідно положень якої, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно з наданим позивачем розрахунком, загальна сума неустойки (пені), за період з лютого 2022 року по 13.05.2024 рік становить 116715,43 гривень, що є не більшим 100 відсотків фактичної заборгованості по сплаті аліментів. За змістом частини 4 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відомостей про оспорювання боржником зазначеного розрахунку заборгованості по аліментам матеріали справи не містять. Будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів, суду не надано. Тому суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача і він повинен понести відповідальність, передбачену\~ст.196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини. Разом з тим, оскільки загальний розмір неустойки (пені) у зв`язку із простроченням сплати аліментів в період з лютого 2022 року по 13.05.2024 рік становить 116715,43 гривень, що є не більшим 100 відсотків фактичної заборгованості по сплаті аліментів, відповідач неналежно виконує покладений на нього обов`язок, оскільки стягнуті з нього рішенням суду аліменти не сплачував, тому, виходячи з вищезазначеного, враховуючи норму ч.1\~ст.196 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved