Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» в його користь суму середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових при звільненні за період з 08.11.2024 року по 01.01.2025 року включно в розмірі 25\~830,48 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. А також просить вирішити питання стягнення судових витрат та витрат. Свої вимоги мотивує тим, що він з 05.01.2018 року по 01.07.2024 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Карпатнафтохім». З вересня 2023 року підприємство перестало вчасно виплачувати заробітну плату, але він продовжував працювати і виконувати свої посадові обов`язки. Проте, змушений був звільнятись із роботи, тому написав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням у зв`язку з порушенням роботодавця законодавства про працю. 01.07.2024 він був звільнений з роботи за власним бажанням згідно зі ч. 3 ст. 38 КЗпПУ. Протягом 2024 року він звертався за захистом своїх конституційних прав на належну та своєчасну оплату праці в судові органи, про що прийнято ряд судових рішень, які знаходяться на примусовому викон6анні в органах примусового виконання судових рішень. В той час, 07.11.2024 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі №345/5633/24 прийнято рішення, яким присуджено серед іншого стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2024 року по 07.11.2024 року в сумі 61\~595,76 грн. В силу ст. 117 КЗпП України передбачено відповідальність роботодавця за затримку розрахунку при звільненні працівника, а саме у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку, але не більше як за шість місяців. Водночас його заробіток за травень 2024 року (23 робочих дні) склав 15\~233,41 грн., а відповідно його середньоденна заробітна плата становить 662,32 грн. Розрахунковим періодом за який обчислює середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні є період з 08.11.2024 року по 01.01.2025 року, та складає 39 робочих днів. Таким чином розмір середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку становить 25\~830,48 грн. , як це передбачено ст. 117 КЗпП України. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами було надіслано відповідачу 09.01.2025 року, яку отримано за довіреністю 18.01.2025 року, про що свідчить трекінгове повідомлення поштового зв`язку №0610221649934 (а.с.38-39). А тому, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до записів у трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] 01.07.2024 було звільнено з роботи за власним бажанням, згідно зі ч. 3 ст. 38 КЗпПУ на підставі наказу №365-к від 01.07.2024 (а.с.8-15). 02.07.2024 року було винесено Калуським міськрайонним судом судовий наказ у справі №345/3864/24 про стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованої заробітною плати за період з березня 2024 року по травень 2024 року в сумі 28\~201,04 грн. (а.с.17). 07.11.2024 року заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі №345/5633/24 позовні вимоги [PERSON] задоволені та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2024 року по липень 2024 року та вихідну допомогу при звільненні в загальній сумі 47\~670,90 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2024 по 07.11.2024 в сумі 61595,76 грн (в тому числі 43713,12 грн за період з 02.07.2024 по 01.10.2024 та 17882,64 грн за період з 02.10.2024 по 07.11.2024) з наступним утримання з цієї суми податків і обов`язкових платежів. (а.с.18-21). Так, щодо стягнення з ТзОВ «Карпатнахтохім» на користь позивача середньомісячного заробітку за час затримки виплати розрахункових суд зазначає наступне. Із змісту ст.\~117\~КЗпП України вбачається, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-64цс13, згідно із ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України, суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 100\~від 8\~лютого 1995\~року нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розд. ІV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньо годинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Як встановлено, станом на день ухвалення рішення у справі фактичний розрахунок відповідачем з позивачем не проведено у відповідності до рішень суду. Нарахована позивачу заробітна плата за травень 2024 року становить 15233,41 грн. без відрахування обов`язкових платежів та внесків, а кількість фактично відпрацьованих позивачем робочих днів протягом даного місяця перед звільненням становить 23 днів , що підтверджується відовідними розрахунковим листком (а.с. 24). Таким чином, середньоденний заробіток позивача без відрахування обов`язкових платежів та внесків становить 662,32 гривень (15233,41 грн./ 23 днів). Оскільки відповідно до вимог ст.117\~КЗпП з вини власника не було виплачено належних звільненому позивачу сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, суд вважає, що вимога про стягнення середнього заробітку за період з 08.11.2024 по останній день шестимісячного строку після дати звільнення встановлений ст. 117 КЗпП України - 01.01.2025 є підставною. Кількість робочих днів за вказаний період становить 39 дні. Отже, середній заробіток за вказаний період, що підлягає стягненню, становить 77\~860,08 грн. (662,32грн. х 39 робочі дні), без утримання податків й інших обов`язкових платежів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованим та підлягаються задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., що підтверджується наданою квитанцією (а.с. 33,34), а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На підставі викладено,

Outcome: approved