Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

16.10.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис №162. Свої вимоги мотивувала фактичним припиненням існування сім`ї, відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, наявністю різних поглядів на життя. Також зазначає, що шлюб існує формально, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам позивача. Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим листом за адресою, за якою останній зареєстрований, однак поштовий конверт двічі повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка востаннє проставлена 28.01.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 18.02.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис №162 /а.с. 4/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем та вважає примирення неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved