Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Лимаренко Наталія Василівна, про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь грошову компенсацію вартості автомобіля марки «НYUNDAI ACCENT», 2008 року випуску в сумі 206 128,00 грн., та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2022 по 2024 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , шлюб було розірвано в 01.04.2024 року. Перебуваючи у шлюбі, 05.09.2023 позивач оформив генеральну довіреність на відповідачку, згідно якої він уповноважив [PERSON] на керування автомобілем марки «НYUNDAI ACCENT», 2008 року випуску. Вказаний автомобіль позивач придбав ще до вступу в шлюб з відповідачкою. У січні 2024 року позивач дізнався про те, що належний йому автомобіль було перереєстровано на третю особу, тобто було здійснено його фактичний продаж, без його згоди. Оскільки відповідачка здійснила відчуження особистого майна позивача, набутого ним до шлюбу, без його згоди, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Також надали відзив в обґрунтування своїх заперечень. Суд вислухавши відповідачку та її представника, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що починаючи з 13.10.2022 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (надалі - Відповідачка), [INFO] , яка зареєстрована за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . Так як сімейне життя не склалося, то відповідно рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 01.04.2024 справа №749/212/24 (рішення набрало законної сили 02.05.2024) шлюб між Позивачем та Відповідачкою було розірвано. Перебуваючи у шлюбі 05.09.2023 позивач оформив генеральну довіреність на Відповідачку, вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Лимаренко Н.В. та зареєстрована в реєстрі за №332. Згідно вказаної довіреності позивач уповноважив [PERSON] на керування автомобілем марки «НYUNDAI ACCENT», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу: [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , колір червоний, загальний легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 7444 11.08.2021, дата першої реєстрації в Україні 11.12.2008. Вказаний автомобіль позивач придбав ще до вступу в шлюб з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] виданого ТСЦ 7444 від 11.08.2021 (дана інформація відображена в генеральній довіреності). В подальшому належний йому автомобіль було перереєстровано на третю особу, тобто було здійснено його фактичний продаж з чим позивач не згодний. Таким чином не погоджуючись з діями відповідачки позивач подав позов, який аргументований тим, що відповідачка відчужила автомобіль проти волі позивача, діючи не в інтересах сім`ї, згоди у будь-якій формі на продаж автомобіля позивач не надавав, про відчуження автомобіля дізнався випадково, що відповідачка дійсно продала автомобіль іншій особі. При цьому гроші від продажу автомобіля витрачені відповідачкою на власний розсуд без врахування інтересів сім`ї. Оскільки Відповідачка здійснила відчуження особистого майна позивача, набутого ним до шлюбу, без його згоди, позивач просить стягнути з відповідачки грошову компенсацію вартості відчуженого майна. Разом з тим з доводами викладеними у позовній заяві суд не може погодитися з огляду на таке. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,3\~ст.\~237\~ЦК України\~представництвом є\~правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(представник)\~зобов`язана\~або має\~право вчинити\~правочин від\~імені другої\~сторони,\~яку вона\~представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~За приписами ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже, представництво є цивільним правовідношенням, змістом якого є вчинення однією стороною (представником) правочинів від імені іншої сторони (яку представляють), в результаті чого цивільні права та обов`язки виникають, змінюються і припиняються безпосередньо для особи, яку представляють. Особливістю представницьких відносин є те, що представник може мати право або бути зобов`язаним укладати правочини від імені іншого суб`єкта. Це залежить від виду представництва. При представництві, заснованому на довіреності, представник не зобов`язаний, а уповноважений вчинити правочини від імені та і в інтересах довірителя, оскільки видача довіреності - односторонній правочин, юридична чинність якого залежить винятково від довірителя. Для того, щоб довіреність була реалізована, необхідне зустрічне волевиявлення представника, що виражається у вчиненні дій, щодо яких він уповноважений за довіреністю. Як вбачається зі змісту довіреності від 05.09.2023 року позивач уповноважив відповідачку [PERSON] продати, обміняти, здати в оренду, передати в позичку на власний розсуд зареєстрований за ним на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] виданого ТСЦ 7444, дата видачі 11.08.2021 року, автомобіль марки HYUNDAI ACCENT 2008 року випуску. Одночасно даною довіреністю відповідачку уповноважено представляти інтереси в органах всіх форм власності з питань, пов?язаних з експлуатацією, наданням у користування та відчуження автомобіля, визначаючи на власний розсуд ціну та одержувати за цими договорами суми. Таким чином безпідставним є твердження позивача про не надання їм згоди про укладання від його імені правочинів з приводу спірного майна. Не заслуговують також на увагу твердження позивача, що правочин з продажу автомобіля виходить за межі дрібного побутового, а тому такий правочин потребував його згоди як власника і неотримання згоди другого з подружжя при відчуженні майна є порушенням вимог законодавства, оскільки спірний автомобіль набутий останнім до шлюбу, тобто є його приватною власністю, якою він вправі розпоряджатися на власний розсуд, а отже правовий режим права спільної сумісної власності подружжя на даний автомобіль не поширюється. Таким чином, реалізовуючи спірний автомобіль, відповідачка [PERSON] діяла в межах наданих позивачем [PERSON] повноважень зафіксованих у відповідній довіреності. З огляду на викладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed