Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

представник позивача Меркулова В.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.09.2021 в сумі 121\~645,06 гривень станом на 06.01.2025. Позов обґрунтовує тим, що 28.09.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та відповідачка підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачкою здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачкою погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису. Також 28.09.2021 відповідачка підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля, після чого з нею за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 28.09.2021 про надання строкового кредиту у розмірі 136\~300 грн., шляхом перерахування коштів на її поточний рахунок на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково відповідачка за допомогою OTP пароля підписала Графік кредиту. Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 06.01.2025 має заборгованість у сумі 121\~645,06 грн., яка складається з наступного: 103\~244,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18\~400,50 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідачка відзив на позов не подала. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.01.2025 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась. Повідомлялась належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила. Заяву про розгляд справи за відсутності позивача та заперечення проти заочного вирішення справи не подала. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду не повідомила. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.09.2021 відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Також 28.09.2021 між сторонами був укладений Кредитний договір б/н від 28.09.2021, відповідно до якого відповідачці був наданий строковий кредит у сумі 136\~300 гривень на строк 36 місяців із встановленням процентної ставки у розмірі 18 % річних. Також відповідачкою за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту та Паспорт кредиту. Факт перерахування позивачем кредиту га поточний рахунок відповідачки підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку. Відповідно до виписки за договором № б/н за період 28.09.2021 07.012025, розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 06.01.2025 складає 121\~645,06 гривень, яка складається з наступного: 103\~244,56 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 18\~400,50 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України від 22.05.2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції, чинній на момент підписання кредитного договору (далі Закон № 851-IV), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно з пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (далі - Закон № 2155-VIII), електронним підписом є електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Державне регулювання у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації у банківській системі України здійснює Національний банк України, що передбачено статтею 5 Закон № 2155-VIII. У пункті 14 розділу ІІ Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14.08.2017 № 78, чинного на момент укладення кредитного договору (далі Положення № 78), зазначено, що використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Укладення окремого договору щодо використання кваліфікованого ЕП не вимагається. При укладені кредитного договору сторони погодили використання простого цифрового підпису при наданні банком будь-яких послуг позичальнику. За таких обставин суд встановив, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами, у тому числі в електронній формі з використанням електронного підпису. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Умовами кредитного договору сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитом 18 відсотки річних. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці строковий кредит у сумі 136\~300 гривень шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідачки. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 06.01.2025 має заборгованість у сумі 121\~645,06 гривень, яка складається з наступного: 103\~244,56 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 18\~400,50 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками. За цих обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану заборгованість за кредитом. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~422,40 гривень.

Outcome: approved