Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

У січні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 20 червня 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим вони з липня 2023 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Відповідач не бажає розривати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Питань з розділу майна не мають. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, представником відповідача 20 лютого 2025 року на Електронний суд подано заяву про визнання позову, відповідно до якої останній просив розглядати вказану цивільну справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 20 червня 1998 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 186. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112\~Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Клопотань про зміну прізвища не заявляла, а тому суд вважає за необхідне залишити прізвище позивача без змін. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved