Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у жовтні 2024 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 48159 грн 08 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2019 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №225988, відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн 00 коп., відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі, а саме загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за умовами договору становила 54600 грн 00 коп. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. З боку відповідача проведено платежів на загальну суму 8440 грн 92 коп., тобто лише частину належних за кредитом договором платежів. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 14.10.2024 має заборгованість у розмірі 48159 грн 08 коп., яка складається: 29794 грн 37 коп. - загальна заборгованість з повернення суми кредиту; 16364 грн 71 коп. - сума процентів за користуванням кредитом; 2000 грн 00 коп. - неустойка, нарахоана відповідно до умов кредитного договору. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2024, визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 18-19). Ухвалою судді від 31.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно положень ст. 190 ЦПК України, на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження від 30.10.2024 та копія позовної заяви з додатками, однак поштове відправлення не було отримане відповідачем та повернулось до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що 27.03.2019 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №225988, згідно умов якого Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 30000 грн 00 коп. (а.с. 4-7). Відповідно до п. 5.4. Договору сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 357.56%(процентів) річних від Суми кредиту з першого по 12 платіж та 1.42% (процентів) річних з 13 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою - 6.8% (пропентів) з 1 по 12 платіж та 0.03 % (процентів) з 13 до останнього платежу, за період дії Договору - 82.98% (процентів). Згідно п. 5.7. Договору загальна сума всіх платежів Позичальника за Договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 54600 грн 00 коп. Загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 54600 грн 00 коп., що складає 30000 грн 00 коп. суми кредиту та 24600 грн 00 коп. процентів за користування кредитом, або 164.45 % у пронентному значенні. Відповідно до п.12.1. Договору, якщо Позичальник не сплатив черговий платіж в день його належної сплати, визначений Графіком платежів, на 31-ий календарний день з дня, наступного за днем належної сплати платежу, Позичальник зобов?язаний додатково до простроченого платежу сплатити Кредитодавцю неустойку в розмірі 400 грн 00 коп. У випадку, якщо станом на будь-яку дату у Позичальника наявна заборгованість з погашення суми кредиту та/або процентів за Договором, Кредитодавець нараховує, а Позичальник зобов?язується додатково сплатити 400 грн 00 коп. за кожні 31 календарний день прострочення внесення платежів, при цьому кожне чергове нарахування неустойки відбувається виключно за умови, що з моменту останнього нарахування неустойки пройшов 31 календарний день. Згідно з п.12.2. Договору, Розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 2000 грн 00 коп. (в будь-якому випадку не перевищує половину суми кредиту). Як вбачається з видаткового касового ордеру №233 від 28.03.2019 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» було надано [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 грн 00 коп. (а.с. 8). Відповідно до графіку платежів [PERSON] було сплачено борг у загальному розмірі 8440 грн 92 коп. (а.с. 9). Згідно деталізації нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором №225988 від 27.03.2019, [PERSON] станом на 14.10.2024 має заборгованість у розмірі 48159 грн 08 коп., яка складається: 29794 грн 37 коп. - загальна заборгованість з повернення суми кредиту; 16364 грн 71 коп. - сума процентів за користуванням кредитом; 2000 грн 00 коп. - неустойка, нарахоана відповідно до умов кредитного договору (а.с. 10). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. V. Розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved