Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

18 грудня 2024 року до Решетилівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 17.12.2021-100000331 (далі Договір № 17.12.2021-100000331). Відповідно до умов Договору № 17.12.2021-100000331, [PERSON] отримав кредит в сумі 20000,00 грн строком на 210 днів зі сплатою відсотків за ставкою 21% за 210 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку. У подальшому Договір № 17.12.2021-100000331 переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) № 07.02.2023-020000026 (далі Договір № 07.02.2023-020000026). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору. Однак [PERSON] не виконував належним чином умови Договору, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 12261,31 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 10133,31 грн, та заборгованості за процентами 2128,00 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконав. Ухвалою судді від 25 грудня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 24 січня 2025 року, яке було відкладене на 27 лютого 2025 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. У судове засідання 27 лютого 2025 року представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-5). Відповідач у судове засідання 27 лютого 2025 року не з`явився, до суду повернулася повістка з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 50). Згідно з положеннями ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що [PERSON] було підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (звор. а.с. 24-26). Відповідно до умов зазначеної Пропозиції, кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови, зокрема: відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Крім того, 17 грудня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.12.2021-100000331, шляхом підписання відповідачем Заявки (а.с. 27). Відповідно до умов договору № 17.12.2021-100000331, [PERSON] 17 грудня 2021 року надано кредит в розмірі 20000,00 грн строком на 126 днів. Пунктами 4-6 Договору № 17.12.2021-100000331 передбачено, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1(один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Вказаний Договір та вищезазначена Заявка були підписані одноразовим ідентифікатором кодом з смс j224, та проставленням електронного підпису шляхом підписання мишою у відповідному полі. Також, 17 грудня 2021 року відповідачем було підписано одноразовим ідентифікатором кодом з смс j224, та електронним підписом шляхом проставлення підпису мишою у відповідному полі Паспорт споживчого кредиту, в якому також містяться умови надання коштів у кредит, та додаток до анкети позичальника (а.с. 22-23, звор. а.с. 23-24). Згідно квитанції, ID платежу 1854854036, 17 грудня 2021 року о 05 год. 48 хв. було здійснено переказ за договором № 17.12.2021-100000331 на картку\~473121*20\~в сумі\~20000,00\~грн (а.с. 12). У подальшому [PERSON] було підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (звор. а.с. 14-17). Відповідно до умов зазначеної Пропозиції, кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови, зокрема: відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Крім того, 07 лютого 2023 року о 14 год. 49 хв. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07.02.2023-020000026, шляхом підписання відповідачем Заявки (а.с. 18-19). Відповідно до умов Договору № 07.02.2023-020000026, [PERSON] 07 лютого 2023 року надано кредит в розмірі 19000,00 грн строком на 210 днів до 05 вересня 2023 року. Пунктами 6-8 Договору № 07.02.2023-020000026 передбачено, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 21% за 210 днів користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту, та на процентну ставку. Вказаний Договір та вищезазначена Заявка були підписані одноразовим ідентифікатором кодом з смс Н793, та проставленням електронного підпису шляхом підписання мишою у відповідному полі. Також, 07 лютого 2023 року відповідачем було підписано одноразовим ідентифікатором кодом з смс Н793, та електронним підписом шляхом проставлення підпису мишою у відповідному полі Паспорт споживчого кредиту, в якому також містяться умови надання коштів у кредит, та додаток до анкети позичальника (а.с. 11-12, а.с. 13-14). Відповідно до заяви [PERSON] про перекредитування/зарахування, було зараховано вимоги позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 19000,00 грн за кредитним договором № 07.02.2023-020000026 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 19503,74 та про сплату процентів у розмірі 496,26 грн за кредитним договором № 17.12.2021-100000331 (а.с. 20). Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 07.02.2023-020000026 від 07 лютого 2023 року, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість в сумі\~12261,31\~грн,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~ 10133,31\~грн,\~та заборгованості\~за процентами\~ 2128,00\~грн (а.с. 7). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України,\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.\~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~\~(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету\~\~і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Таким чином судом установлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 17 грудня 2021 року укладено договір № 17.12.2021-100000331 у формі електронного документу, із запропонованими умовами [PERSON] ознайомився та погодився з ними, йому були перераховані кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. Також, 07 лютого 2023 року між сторонами було укладено договір № 07.02.2023-020000026 шляхом переоформлення договору № 17.12.2021-100000331. Отже, внаслідок невиконання своїх зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість за договором № 07.02.2023-020000026 в сумі 12261,31 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10133,31 грн та заборгованості по процентам в розмірі 2128,00 грн. Тому, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № СЦ00023428 від 13 грудня 2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 34). З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 2422,40 грн на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved