Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

31.01.2025 директор позивача Мілованова О.М. через систему «Електронний суд»\~ звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2025 позовні вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. У зв`язку з розглядом вказаної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу. 11.09.2024 між позивачем та адвокатом Грищенком О.М. укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 11-09-2024/1, відповідно до яких позивач поніс витрати в розмірі 9 500 грн, які просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Листом від 04.02.2025 та судовою повісткою сторони повідомлялись про надходження та розгляд судом вказаної заяви. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд заяви за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2025 у справі № 357/13528/24 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» заборгованість за договором № 01/06/22-69 від 01.06.2022 в розмірі 3 000 грн, пеню в розмірі 2 525,52 грн, 25% річних у розмірі 1 576,45 грн, інфляційні втрати в розмірі 519,51 грн та судовий збір в розмірі 2 024,16 грн, в задоволенні решти вимог відмовлено. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки представник позивача заявив про подання до суду додаткових доказів понесених судових витрат на правову допомогу протягом встановленого у ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2024 у позові за вх. № 48725, представником позивача заявлено про орієнтовні витрати сторони на професійну правничу допомогу. Про подання доказів в строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявлено в цій же заяві по суті. Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат сформована в системі «Електронний суд» 31.01.2025 та зареєстрована судом 03.02.2025, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 28.01.2025. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копію договору № 11-09-2024/1 від 11.09.2024, укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та Адвокатом Грищенком О.М.; акт прийому-передачі документів від 11.09.2024; акт здачі-прийняття виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 30.01.2025. В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про право на заняття Грищенком О.М. адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009. Відповідно до пункту 1.1 договору адвокат взяв на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та [PERSON] , які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання на підставі договору №01/06/22-69 суборенди нерухомого майна від 01.06.2022, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржника обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру грошових коштів у вигляді заборгованості, пені, штрафу, 25%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником перед замовником зобов`язання на підставі договору №01/06/22-69 суборенди нерухомого майна від 01.06.2022 та договору №30-08-2024 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 30.08.2024, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, цивільного процесуального та виконавчого законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, шо стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до суду відповідної позовної заяви про стягнення нарахованого розміру грошових коштів у вигляді заборгованості, пені, штрафу, 25%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконання грошового зобов`язання у відповідності до договору №01/06/22-69 суборенди нерухомого майна від 01.06.2022 та договору №30-08-2024 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 30.08.2024, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором. В пункті 3.1 договору сторони погодили, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 500 грн, ознайомлення з матеріалами справи - 1 700 грн, участь у судовому засіданні - 2 000 - 2 500 грн., витрати - згідно з підтвердженими документами. Відповідно до акта здачі-прийняття робіт від 30.01.2025 за вказану професійну правничу допомогу, позивач зобов`язаний сплатити адвокату 9 500 грн, в т.ч. за 5 годин роботи адвоката (1 500 грн/год.) та участь в судовому засіданні (2 000 грн/зас). При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18. При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, які подані директором позивача, є підставою для їх відшкодування. Підстав до зменшення цих витрат судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позову по даній справі, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на розмір задоволених судом позовних вимог, сума витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить по 7 938,20 грн (9 500 х 83,56%).

Outcome: partial