Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

16.01.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.12.2023 надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 01.08.2024, в якій позивач просить суд: 1. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] , [INFO] , інформацію, що поширена [INFO] [PERSON] , [INFO] , на веб-сайті [INFO] за адресою в мережі Інтернет: [INFO] ": 1) "«[INFO] "; 2) "[INFO] "; 3) "[INFO] "; 4) "[INFO]"; 5) "[INFO]»"; 6) "[INFO]."; 7) "[INFO]."; 8) " [INFO]."; 9) "[INFO] "; 10) "[INFO]. "; 11) " [INFO] "; 12) "[INFO]". 2. Зобов`язати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію у той самий спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом публікації на сайті https://www.kamennews.com.ua вступної та резолютивної частин рішення суду в цій справі, яка має бути набрана тим самим шрифтом та розміщена під заголовком "[INFO] ". Також просив стягнути на його користь понесені судові витрати. Позовна заява подана адвокатом Кравчук Андрієм Сергійовичем, який діє на підставі Ордера Серія АЕ № 1241444 від 07.11.2023 (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 0250 від 15.04.2015). Позовна заява мотивована тим, що на вказаному веб-сайті [INFO] опублікована стаття "[INFO]" в якій поширена неправдива негативна інформація про позивача, зокрема, стаття містить фактичні твердження. Позивач вважає вказану поширену інформацію недостовірною і такою, що порушує його особисті немайнові права, зокрема, його право на недоторканність честі, гідності та ділової репутації. Наведена публікація є негативною та містить інформацію, яка безспірно ідентифікує особу позивача, зокрема, як працівника підприємства, який займає відповідну посаду на підприємстві і взаємодіє в силу свої посадових обов`язків із іншими згадуваними в публікації співробітниками цього підприємства. Також стаття містить низку образливих та непристойних висловлювань, які викладені у формі начебто цитат позивача. Так само, стаття містить твердження, які принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача. Ухвалою суду від 24.01.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання до суду про витребування доказів. Ухвалою суду від 20.02.2024 клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази, а саме: інформації у ТОВ «ХОСТІНГ Україна» (ідентифікаційний код: 37593550) та у Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (ідентифікаційний код: 35648068) відомості (інформацію), письмові докази: хто є власником та засновником веб-сайту в мережі Інтернет kamennews.com.ua, реєстрантом доменного імені kamennews.com.ua, отримувачем послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту kamennews.com.ua та володільцем облікового запису, що використовується для розміщення вебсайту kamennews.com.ua. 01.03.2024 надійшла відповідь від ТОВ «ХОСТІНГ Україна» про те, що на підставі реєстрації споживача послуг на веб-сайті Товариства, яке надає послуги реєстрації доменного імені «kamennews.com.ua» та послуги хостингу для сайту «kamennews.com.ua». Абоненту компанії , який при реєстрації на сайті Товариства вказав про себе наступні дані: [PERSON] ( [ADDRESS] , [INFO] , [NUMBER] ). 25.03.2024 повторно ухвалою суду витребувано доказ Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр». В наступному відповідь від вказаної установи так і не надійшла. 02.05.2024 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Кравчук Андрія Сергійовича про допит свідка в порядку забезпечення судом доказів. Ухвалою суду від 06.05.2024 задоволено заяву представника позивача адвоката Кравчук А.С. про забезпечення доказів шляхом виклику в підготовче засідання для допиту свідка: [PERSON] . На зареєстровану у встановленому порядку місце проживання вказаної особи було направлено ухвалу та судову повістку та направлено СМС повідомлення на номер телефону наданий ТОВ «ХОСТІНГ Україна». До суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В підготовчому судовому засіданні представник позивача просив застосувати до свідка заходів процесуального примусу у вигляді приводу. Ухвалою суду від 29.07.2024 клопотання представника позивача адвоката Кравчук А.С. про застосування заходів процесуального примусу у вигляді приводу свідка - залишено без задоволення. 01.08.2024 представник позивача заявив клопотання про залучення співвідповідача - [PERSON] та відповідно про прийняття до розгляду позовної заяви зі зміненим предметом позову в частині доповнення вимог щодо співвідповідача, які відповідно до ухвали суду від 01.08.2024 було задоволено. На зареєстровану у встановленому порядку місце проживання вказаної особи було направлено ухвалу та судову повістку. До суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою, відповідно вказана особа до суду не з`явилася. В підготовчі судові засідання відповідачі не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. 26.09.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. На офіційну адресу відповідачів, направлено відповідні копії ухвали та судові виклики, однак поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом здійснено направлення судових викликів на номери мобільних телефонів, та електронних адрес, які були повідомлені суду. Окрім цього, здійснено виклик відповідачів шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади УкраїниЄ, зокрема, за посиланнями: -[INFO]/, -[INFO], -[INFO]/, [INFO]/, -[INFO]/. Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (ч.1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. 07.02.2025 до суду надійшло клопотання від представника позивача Кравчук А. про доручення до матеріалів справи оригіналів документів, про які повідомлялося під час подання позовної заяви, які були залучені до справи відповідно до протокольної ухвали суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позивні вимоги просив їх задовільнити в повному обсязі. В судові засідання відповідачі не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Вислухавши присутніх сторін (їх представників) по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Відповідно до довідки № 143/502 від 09.11.2023 позивач працює в приватному акціонерному товаристві «КАМЕТ-СТАЛЬ» з 03.08.2021 на посаді начальника відділу охорони та режиму, що також підтверджується копією трудової книжки, яка видана на ім`я позивача. Згідно роздруківки з веб-сайту kamennews.corn.ua, а також інших доказів, якими проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет, на сторінці за адресою [INFO]/ від [INFO] міститься стаття «[INFO]». Публікація містить, зокрема, таку інформацію, яка на думку позивача стосується його особистості (відповідні лайливі (нецензурні) слова в тексті публікації судом викладаються в судовому рішенні як «лайливе (нецензурне) слово», або ж замінюються на «..»): 1) "«[INFO] "; 2) "[INFO] "; 3) "[INFO] "; 4) "[INFO]"; 5) "[INFO]»"; 6) "[INFO]."; 7) "[INFO]."; 8) " [INFO]."; 9) "[INFO] "; 10) "[INFO]. "; 11) " [INFO] "; 12) "[INFO]". Дослідивши докази, що стосуються публікації суд вважає, що вона стосується безпосередньо позивача, про що свідчить наявність по тексту публікацій прізвища ім`я по батькові позивача, його фотографії та інших ідентифікуючих ознак, зокрема, його місце роботи, посада. Суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України). Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати й передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади й незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Суд зазначає, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. При цьому, суд звертає увагу, що частина третя статті 277 ЦК України (презумпція добропорядності) виключена на підставі Закону України від 27.03.2014 № 1170-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», що набрав чинності 19 квітня 2014 року й не має зворотної дії в часі на підставі частини першої статті 58 Конституції України. Отже, для позивача діє загальний тягар доведення позову: 1) факту поширення недостовірної інформації; 2) недостовірності цієї інформації. Також є необхідним розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень ні. Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2023 в справі № 536/911/21 (провадження № 61-4812св23)). Як вбачається з досліджених доказів, зокрема, звіту Дочірнього підприємства "Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, вказана публікація розміщена в мережі інтернет, є доступною для широкого загалу. Згідно інформації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОСТІНГ Україна», наданої суду листом №661 від 29.02.2024 на виконання вимог ухвали про витребування доказів, реєстрантом доменного імені та отримувачем послуг хостингу на якому розміщена оспорювана недостовірна інформація є [PERSON] . Суд зазначає, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У разі якщо інформація була поширена в засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також якщо інформація є анонімною і доступ до сайту є вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі «Інтернет» є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. З досліджених судом доказів не вдалося встановити приналежність відповідача [PERSON] до вказаної публікації, тому вимоги до вказаної особи є необґрунтованими. Однак, враховуючи інформацію ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОСТІНГ Україна», в даному разі належним відповідачем є [PERSON] , яка була залучена судом як співвідповідач. Дослідивши зміст публікації, судом встановлено, що автор публікації фактично звинувачує позивача у вчиненні/замаху на вчинення ним протиправних дій «[INFO]»…» (п.п. 2 п. 2.1. позову); «[INFO].» (п.п. 12 п. 2.1. позову). Використання автором публікацій наведених висловлювань у ствердній формі є очевидним порушенням встановленою ст. 62 Конституцією України презумпції невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Крім цього, оспорювана публікація містить низку і образливих та непристойних висловлювань «гумовий ..» (п.п. 3 п. 2.1. позову), які викладені у формі начебто цитат/висловлювань позивача, що були адресовані колишньому керівнику ПРАТ "КАМЕТ-СТАЛЬ". Такими, що принижую гідність, честь і ділову репутацію в оспорюваній в статті є негативні твердження про позивача: «Сірий кардинал» корупції і схем…» (п.п. 1 п. 2.1. позову); «…часті запої, ...» (п.п. 7 п. 2.1. позову). Не підтвердилися твердження автора публікації, які опубліковані на спірному сайті за сприяння [PERSON] , про факт придбання позивачем зареєстрованих на доньку та дружину квартир в у містах Києві та Ірпені. Як зазначив позивач, а ні він, а ні його дружина та донька жодної квартири у вказаних населених пунктах не мають і ніколи не мали. Доказів зворотного суду не надано. Аналізуючи інформацію, поширену відповідачами третім особам, суд дійшов висновку, що така зокрема містить фактичні твердження, викладена у категоричній стверджувальній формі, у формі констатації конкретних фактів (обставин), а отже, може бути перевірена на предмет її відповідності та дійсності. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказана інформація є недостовірною, оскільки не доведена відповідачем [PERSON] , а також негативною, і такі відомості, на переконання позивача, порушують його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Таким чином, позивач в цій частині довів факт поширення відносно нього недостовірної та негативної інформації, яка принижує його честь та гідність, і викладене не є оціночним судженням, а вказаний відповідач, в свою чергу, не довела протилежного. Отже, поширена [INFO] на веб-сайті [INFO] за адресою в мережі Інтернет: [INFO] у статті під назвою " [INFO] " інформації є недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, а саме (нумерація збережена з прохальної частини позовних вимог): 1) "«[INFO] "; 2) "[INFO]»"; 3) "[INFO] "; 7) "[INFO]"; 10) "[INFO]. "; 11) " [INFO])."; 12) "[INFO]". При цьому суд вважає викладене у спірній публікації оціночними судженнями (нумерація збережена з прохальної частини позовних вимог): 2) "… [INFO] "; 4) "[INFO]"; 5) "[INFO]»"; 6) "[INFO]."; 7) "[INFO]."; 8) " [INFO]."; 9) "[INFO] "; 11) "[INFO] "; 12) "[INFO]". За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн, а також судовий збір за забезпечення доказів в розмірі 605,60 грн. Також, як зазначає позивач, ним понесені додаткові витрати: ? оплата вартості Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет (базова послуга) в сумі 4 500 грн; ? оплата вартості Довідки з відомостями про власника веб-сайту /реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення в сумі 1 800 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: у зв`язку з частковим задоволенням позову, понесені витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки понесені витрати зі сплати судового збору є мінімальним розміром, який підлягає сплаті, а тому пропорційна частка від задоволених вимог не визначається. При поданні позову, а потім перед судовими дебатами представником позивача подано суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином питання щодо відшкодування додаткових витрат, а також витрат на правничу допомогу будуть вирішені в порядку ст. 270 ЦПК України. Заходи забезпечення у справі не застосовувалися.

Outcome: partial