Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , [INFO] у смт Сартана, Маріупольского району Сартанська територіальна громада, м. Маріуполь Донецької області Україна, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Зазначає причину смерті: ішемічна хвороба серця, набряк головного мозку. Померлий похован в смт. Сартана, Кальміуський район. Необхідність встановлення даного факту обґрунтовує тим, що отримати свідоцтво про смерть батька відповідному відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, а тому неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2025 року Міським відділом ЗАГС Мариупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 184, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт Сартана, Іллічівського району міста Маріуполя, російська федерація. Згідно довідки про причину смерті № 132 від 11.01.2025 причина смерті [PERSON] [INFO] : ішемічна хвороба серця, набряк головного мозку та легень. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Факт родинних відносин між заявником та померлим підтверджений матеріалами справи. Пунктом 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1\~ст. 317 ЦПК України\~встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Пунктом 1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу III вказаних Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неоднаразово продовжений. Маріупольський район, Донецької області відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження входить до переліку ОТГ, що є тимчасово окупованими, тому наразі неможливо здійснити реєстрацію смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За правилами п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 4\~ст. 317 ЦПК України\~встановлено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки можливості зареєструвати смерть батька немає, тому суд вважає, що відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved