Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №065564-КВ1-002 від 19.12.2019 року в розмірі - 64 496,21 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.12.2019 року [PERSON] уклав із ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №065564-КВ1-002. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 40 000,00 грн., строком на 16 тижнів - до 09.04.2020 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,13474000% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п. 6 Договору. 19.12.2019 року на виконання умов укладеного договору Позивач через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) з яким укладено договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 року про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014 року видав відповідачу Кредит у розмірі 40 000,00 грн., (двома переказами по 20 000,00 грн.) на картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем в кредитному договорі. До теперішнього часу відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за Договором, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором здійснив часткову оплату на загальну суму - 21 847,54 грн. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №065564-КВ1-002 складає - 64 496,21 грн., а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 32 890,43 грн.; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 31 605,78 грн. На підставі викладеного позивач просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі та стягнути із відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 64 496,21 грн. та вирішити питання судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено повідомити відповідача [PERSON] , [INFO] , про розгляд даної справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, зазначеною ухвалою витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) підтвердження чи спростування, що держателем карти [NUMBER] , виданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту [NUMBER] , видану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», на яку 19.12.2019 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» були перераховані грошові кошти в сумі 40 000,00 грн. (двома переказами по 20 000,00 грн.); 3) виписку про рух коштів по карті [NUMBER] , виданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», за період з 19.12.2019 року по 27.12.2019 року. 05.02.2025 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана інформація за вих. №БТ/811 від 29.01.2025 року у відповідності до котрої суду повідомлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку [NUMBER] ; власником картки є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 19.12.2019 року об 11:47:46 та об 11:48:12 на платіжну картку [NUMBER] надійшло 40 000,00 грн. (двома переказами по 20 000,00 грн.) та надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 19.12.2019 року по 27.12.2019 року. У судове засідання позивач явку свого представника не забезпечив. У поданому позові просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Крім того, відповідачу додатково ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на його останнє відоме зареєстроване місце проживання згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру - [ADDRESS] (а.с. 36). Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за його останнім відомим місцем реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, про причини своєї неявки не повідомив, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» договір № 065564-КВ1-002 про надання кредиту. Договір про надання кредиту № 065564-КВ1-002 підписаний [PERSON] безпосередньо за допомогою власноручного підпису. Відповідно до п. 1 Договору кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 40 000,00 (Сорок тисяч) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити плату за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит, наданий Кредитодавцем Позичальнику, забезпечується всім належним Позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, не зважаючи на терміни, коли як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Тип кредиту: кредит. Загальний розмір наданого кредиту: 40 000,00 грн. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання цього Договору. Кредит надається строком на 16 (Шістнадцять) тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Строк дії Договору - з дати його підписання та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.п. 2, 3 Договору). У відповідності до п. 4 Договору плата за користування Кредитом за цим Договором є фіксованою та становить 1,13474000 процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 414,18010000. У відповідності до п. 5 Договору позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити Плату за користування Кредитом із урахуванням наступних умов: Позичальник здійснює погашення заборгованості по Кредиту шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів щотижня кожного/і четвер, які він зобов`язаний здійснювати регулярно не пізніше дат, установлених графіком платежів, що наведений у п. 6 цього Договору. Мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для Позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п.6 цього Договору, але у будь-якому разі не може бути менше 4 550,00 гривень. Сторони в п. 6 Договору кредиту погодили «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання кредиту № 065564-КВ1-002 в якому встановлені умови кредитування, зокрема щодо сплати процентів, із якими відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, 19.12.2019 року ТОВ «Бізнес позика» видало [PERSON] кредит шляхом перерахування 19.12.2019 року об 11:47:46 та об 11:48:12 на платіжну картку [NUMBER] коштів у загальному розмірі 40 000,00 грн. (двома платежами по 20 000,00 грн.). На підтвердження факт перерахування грошових коштів суду надані: квитанції №184267952 та №184267824 від 19.12.2019 року про перерахування ТОВ «БІЗПОЗИКА» на картку [NUMBER] грошових коштів на загальну суму 40 000,00 грн. (по 20 000,00 грн.) та договір №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) від 14.12.2017 року, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЛАЄНС» та ТОВ «БІЗПОЗИКА». Факт належності карткового рахунку № [NUMBER] [PERSON] підтверджено відповіддю на запит АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за вих. №БТ/811 від 29.01.2025 року. Номер картки « [NUMBER] » також вказаний у кредитному договорі №065564-КВ1-002 від 19 грудня 2019 року в полі «місцезнаходження, реквізити та підписи сторін» в графі «Позичальник», де міститься інформація щодо [PERSON] . Крім того, факт зарахування коштів на виконання умов кредитного договору №065564-КВ1-002 від 19 грудня 2019 року підтверджується, зокрема випискою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» по рахунку № [NUMBER] за період з 19.12.2019 року по 27.12.2019 року. Зважаючи на викладене, у матеріалах справи наявні належні та достатні докази, з яких судом встановлено, що позивач виконав свої обов`язки за договором №065564-КВ1-002 від 19 грудня 2019 року, перерахувавши [PERSON] обумовлену суму грошових коштів на його картковий рахунок. Станом на день подачі позову до суду відповідачем отримані грошові кошти за кредитним договором №065564-КВ1-002 від 19 грудня 2019 року не повернуто. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника [PERSON] перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на станом на 06.01.2025 року за Договором № 065564-КВ1-002 від 19.12.2019 року становить 64 496,21 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 32 890,43 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 31 605,78 грн. Із вказаного розрахунку також вбачається, що із 10.04.2020 року жодних нарахувань на кредитну заборгованість позивачем не здійснювалось. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Крім того, суд враховує, що [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості та на виконання вимог договору № 065564-КВ1-002 від 19.12.2019 року, здійснивши оплату на загальну суму 21 847,54 грн. Тобто, [PERSON] визнавав наявність кредитних відносин між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та здійснював погашення заборгованості. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика», оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Договором № 065564-КВ1-002 від 19.12.2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 64 496,21 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач надає суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №3533 від 06.01.2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. із призначенням платежу «101 Судовий збір, за позовом ТОВ БІЗПОЗИКА, Святошинський районний суд міста Києва». Зважаючи на те, що інших доказів на підтвердження судових витрат позивач не надає, суд розглядає питання щодо розподілу судових витрат у межах сплати судового збору. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved