Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Затишанська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що її дочка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей внесені на підставі ст. 135 СК України. З народження дітей, відповідач проживала разом з ними, однак не здійснювала належний догляд, що було причиною перебування сім`ї на обліку в соціальній службі. З 2020 року мати залишила на догляд дітей позивачці, а сама іздила влаштовуватись на роботу до м. Одеса. Деякий час мати іноді приїжджала, щоб побачитись з дітьми. Однак не виявляла жодного бажання проживати разом з дітьми та здійснювати постійний догляд та виховання. За період проживання окремо від дітей відповідач [PERSON] не надавала жодної матеріальної та фінансової допомоги на утримання своїх дітей. З 2021 року діти проживали разом із позивачем в с. Павлівка, Роздільнянський район (колишній Захарівський), Одеської області, де відвідували КЗ «Павлівський ліцей». З метою покращення житлових умов дітей у вересні 2024 року позивач придбала будинок в селищі Затишшя куди переїхала разом із дітьми на постійне проживання. Відповідачка не зустрічалась із своїми дітьми, а також жодного разу не брала їх до свого місця проживання, що підтверджує усвідомлену відмову від виховання власних дітей. Враховуючи, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться долею своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні, тому позивач була вимушена звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просять їх задовольнити повністю (а.с. 39). Відповідач[PERSON] у судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 47). Представник Затишанська селищна рада Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності у зв`язку із зайнятістю на роботі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 11.02.2008 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00047136782 від 24.09.2024 року, відомості про батька дитини внесено згідно ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 12, 17-18); [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29.10.2009 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00047140116 від 24.09.2024 року, відомості про батька дитини внесено згідно ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 14, 19-20); [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 09.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського управління юстиції Одеської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00047136475 від 24.09.2024 року, відомості про батька дитини внесено згідно ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 13, 15-16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.01.1988 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] є дочкою позивача [PERSON] (а.с. 11). З довідки про склад сім`ї № 873 від 15.10.2024 р. виданою Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області вбачається, що до складу сім`ї позивача [PERSON] входять лише онуки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). З акту обстеження умов проживання від 29.08.2024р. складеного т.в.о. начальника служби у справах дітей Маняк Н.А. та фахівцями соціальної роботи [PERSON] . [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] у сім`ї позивача [PERSON] умови для розвитку та виховання дітей створені належним чином (а.с. 23). З акту обстеження умов проживання від 23.01.2025 року складеного т.в.о. начальника служби у справах дітей Шемановською І.А. та фахівцями соціальної роботи [PERSON] . [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] де мешкає [PERSON] умови для проживання незадовільні (а.с. 44). Згідно характеристики, виданою старостою Павлівського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області від 17.10.2024 року № 257, [PERSON] , [INFO] за час проживання в с. Парканівка зарекомендувала себе з негативної сторони. Вона не виконувала батьківських обов`язків, не займалась дітьми, матеріально не забезпечувала. Оскільки зловживала спиртними напоями, дітей залишила на проживання з бабусею [PERSON] , яка дбає за дітей, виховує та забезпечує (а.с. 22). Згідно характеристик, які були надані КЗ «Павлівський діцей», діти відвідують школу. Згідно вказаних характеристик діти проживають з бабусею з 2021 р., а мати дітей участі в житті дітей не приймає (а.с. 24-27). Згідно характеристик, які були надані Затишанським ЗЗСО, діти відвідують школу. Згідно вказаних характеристик діти проживають з бабусею, а мати дітей участі в житті дітей не приймає (а.с. 40-42). Рішенням виконавчого комітету Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 24 грудня 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її дітей (а.с. 27) Відповідно ч. 5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконавчого комітету Затишашнської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , селищна рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що не суперечить і відповідає найкращим інтересам дитини (а.с. 28-19). Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 150, 151, 155, 157 та ст. 180 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний , духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Європейський суд з прав людини зауважує, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. З досліджуваних судом документів вбачається, що [PERSON] самоусунулась від виховання своїх неповнолітніх дітей та виконанням своїх обов`язків. Не цікавиться долею своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні, матеріально не забезпечує, не створює необхідні умови для проживання, виховання своїх дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , доведені, обґрунтовані, підтверджені належними доказами не суперечать висновку органу опіки та піклування, а тому підлягають задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved