Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 16.06.2023 року о 20 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , на 5-му поверсі в загальному коридорі багатоповерхового будинку, відповідач [PERSON] випустив свою собаку породи «Пітбуль» з квартири. В цей же час, в загальному коридорі вона перебувала з власною собакою породи «Бігль». Внаслідок того, що відповідач вивів свою собаку породи «Пітбуль» без повідця та намордника, собака відповідача покусала її собаку породи «Бігль», внаслідок чого її собаці були заподіяні тілесні ушкодження, а їй як власнику, завдана матеріальна шкода. У відповідності до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 25.07.2023 року у справі №753/11267/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП за порушення правил утримання собак і котів. З 16.06.2023 року по 30.06.2023 року вона лікувала свою собаку породи «Бігль» у ветеринарній клініці, купувала необхідні ліки, лікарські матеріали, внаслідок чого понесла витрати у розмірі 4 830,20 грн. Разом з тим, вона витратила кошти на переїзди до місця лікування і назад, на загальну суму 313,00 грн. Відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати їй матеріальну шкоду, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 5 143,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 073,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила здійснювати розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив здійснювати розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що собака за кличкою «Бакс» породи «Бігль» є власністю позивачки [PERSON] 16.06.2023 року її собака за кличкою «Бакс» породи «Бігль» отримала ушкодження, а саме укуси, які були завдані іншою собакою. 16.06.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до ветеринарної клініки «Зоолюкс», де її собаці з кличкою «Бакс» породи «Бігль» поставлений діагноз кусана рана внутрішньої поверхні стегна. В клініці проведено рентген діагностику, ін`єкцію знеболюючим препаратом (бутомідор), призначено лікарські препарати, що підтверджується рекомендаціями щодо лікування №000138767 від 16.06.2023 року (а.с. 4). 17.06.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до ветеринарної допомоги «Леопольд» зі скаргами на укуси її собаки породи «Бігль» іншою собакою породи «Американський Стаффордширський Тер`єр» увечері 16.06.2023 року, де було проведено лікування тварини. Так, 17.06.2023 року лікувальні заходи собаки включали: загальну анестезію, санацію рани і прилеглих тканин промиванням хлоргексидином і декасаном, накладання 5-ти швів, постановка дренажа для подальшої обробки рани. Тварина проходила лікування у клініці. Щоденно проводилась хірургічна обробка рани. 22.06.2023 року зроблено повторне ушивання рани після зняття дренажа. 30.06.2023 року були зняті шви. В загальному тварина перебувала на лікуванні 14 днів, що підтверджується випискою з ветеринарної допомоги «Леопольд» від 30.06.2023 року (а.с. 3). На підтвердження вартості витрат на лікування та ліки, позивачка [PERSON] надає: чек №1078272707 від 16.06.2023 року на суму 637,20 грн. (а.с. 4); товарний чек №1 від 19.06.2023 року на суму 266,00 грн. (а.с. 4); чек ФН 1081014100/ВН 2147 від 18.06.2023 року на суму 320,00 грн. (а.с. 5); чек ФН 1083820313/ВН 2162 від 19.06.2023 року на суму 320,00 грн. (а.с. 6); чек ФН 1086224861/ВН 2178 від 20.06.2023 року на суму 320,00 грн. (а.с. 7); чек ФН 10888836042/ВН 2190 від 21.06.2023 року на суму 250,00 грн. (а.с. 8); чек ФН 1092806866/ВН 2210 на суму 450,00 грн. (а.с. 9); чек ФН 1095468622/ВН 2219 від 23.06.2023 року на суму 250,00 грн. (а.с. 10); чек ФН 1113463496/ВН 2259 від 30.06.2023 року на суму 157,00 грн. (а.с. 11). На підтвердження вартості витрат на перевезення тварини до лікарні на назад, позивачка [PERSON] надає: рахунок № XOFDUVU-RH401I-Y40H10JH від 16.06.2023 року на суму 73,00 грн.; рахунок №XOFDUVU-RH401I-Y41K5PW від 17.06.2023 року на суму 79,00 грн.; рахунок № XOFDUVU-RH401I-Y41DKEGT від 17.06.2023 року на суму 73,00 грн.; рахунок № XOFDUVU-RH401I-Y40ELM6S від 16.06.2023 року на суму 88,00 грн. (а.с. 12-13). Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.07.2023 року у справі №753/11267/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП за порушення правил утримання собак і котів, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. на користь держави, собаку породи «Підбуль» (АПБТ), клички «Тіма», 05.12.2018 р.н., у [PERSON] конфісковано (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з утриманням собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Згідно п. 1.4. Правил утримання домашніх собак та котів в м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради № 1079/3912 від 25.10.2007 року, відповідальність за дії тварин несуть їх власники, особи, яким тварини належать на інших підставах, що не суперечать чинному законодавству, а також особи, які супроводжують тварину. Відповідно до правового висновку постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2018 року у цивільній справі № 204/3783/16-ц особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено те, що позивачці [PERSON] заподіяно майнову шкоду, доказів які б спростовували вину відповідача [PERSON] суду не надано, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування документально підтвердженої заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 3 283,20 грн. (з розрахунку 637,20 грн. + 320,00 грн. + 320,00 грн. + 320,00 грн. + 250,00 грн. + 450,00 грн. + 250,00 грн. + 157,00 грн. + 266,00 грн. + 313,00 грн.). При розрахунку документально підтвердженої заподіяної матеріальної шкоди суд не бере до уваги товарний чек №16 від 17.05.2023 року на суму 1 860,00 грн., оскільки порушення відповідачем правил утримання собак і котів мало місце 16.06.2023 року, а тому вказаний доказ не містить інформацію щодо предмета доказування. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 1 073,60 грн. у відповідності до квитанції №1 від 08.11.2023 року (а.с. 21). Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 685,27 грн. судового збору (1 073,60 грн. х 63,83%). Щодо клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. суд зазначає наступне. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачкою надано: договір про надання правової допомоги від 19.10.2023 року (а.с. 14); додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 19.10.2023 року (а.с. 15); квитанцію №2792875 від 20.10.2023 року на суму 1 000,00 грн. (а.с. 16); Акт №1 прийому-передачі виконаних робіт (послуг) від 20.10.2023 року до договору про надання правової допомоги б/н від 19.10.2023 року на суму 1 000,00 грн. (а.с. 17). Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивачки на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами у розмірі 1 000,00 грн. Разом з тим, суд враховує, що відповідачем [PERSON] не було заявлено про не співмірність витрат на правничу допомогу позивачки. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 638,30 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1 000,00 грн. х 63,83%).

Outcome: partial