Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 01.04.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] уклали кредитний договір №22037000502040, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua далі (УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний договір. Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі та підписано відповідачем і кредитодавцем. На підставі укладеного договору відповідач отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 14991,60 грн, зі встановленою датою повернення грошових коштів строком до 01.04.2023 року та строком користування кредитом 24 місяців. Вказана сума кредитних коштів була перерахована кредитодавцем на поточний рахунок відповідача, що відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Окрім цього, одночасно з укладенням кредитного договору, 01.04.2021 року між відповідачем та ПрАТ «Уаск Аска-Життя» було укладено договір добровільного страхування життя клієнтів. Розмір страхового платежу за договором страхування становив 2901,60 грн. Після укладення кредитного договору банк виконав свої зобов`язання перерахувавши позичальнику обумовлену суму кредитних коштів, з яких сплатив на рахунок ПрАТ «Уаск Аска-Життя» страховий платіж в сумі 2901,60 грн. Відповідач частково виконав умови договору зі сплати суми кредиту та комісії. З моменту укладення кредитного договору і до моменту подачі даного позову до суду, сплатив лише 3975,64 грн. Останній платіж проведено 09.07.2021 року. В погоджену сторонами кінцеву дату кредиту, а саме 01.04.2023 року, відповідач платежів по поверненню кредиту не здійснював. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану було запроваджено кредитні канікули та у період з 01.03.2022 року було відтерміновано сплату боргу відповідачем, внаслідок чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу відповідача, а лише відтермінували його сплату. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12.06.2023 року становила 27881,51 грн, та складалася із залишку простроченого кредиту в сумі 14150,61 грн., та суми простроченої комісії 13730,90 грн. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 11/04/24 у відповідності до умов якого та згідно Реєстру боржників, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги в тому числі і до відповідача за кредитним договором №22037000502040 від 01.04.2021 року. Всі нарахування до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювалися безпосередньо АТ «Банк Кредит Дніпро». Жодних додаткових нарахувань після дати відступлення права грошової вимоги, позивачем не здійснювалось. Однак сума заборгованості відповідача не змінилась.\~ Отже, станом на дату подання даної позовної заяви позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором №22037000502040 від 01.04.2021 року, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, суму судового збору, сплачену позивачем при подачі позову 2422 грн. 40 коп., та витрати на правничу допомогу, у сумі 7200,00 грн. Представник позивача\~ Маслюженко М.П. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 75). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 74). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2025 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 72). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2021 року між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір №22037000502040, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua далі (УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний договір. Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі та підписано відповідачем і кредитодавцем. Дане підтверджено копією кредитного договору (а.с. 50-52). На підставі укладеного договору та п.1.1, 1.2 Договору відповідач отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 14991,60 грн, зі встановленою датою повернення грошових коштів строком до 01.04.2023 року та строком користування кредитом 24 місяці. Вказана сума кредитних коштів була перерахована кредитодавцем на поточний рахунок відповідача, що відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Окрім цього, одночасно з укладенням кредитного договору, 01.04.2021 року між відповідачем та ПрАТ «Уаск Аска-Життя» було укладено договір добровільного страхування життя клієнтів. Розмір страхового платежу за договором страхування становив 901,60 грн. Після укладення кредитного договору банк виконав свої зобов`язання перерахувавши позичальнику обумовлену суму кредитних коштів, з яких сплатив на рахунок ПрАТ «Уаск Аска-Життя» страховий платіж в сумі 2901,60\~ грн. Відповідач частково виконав умови договору зі сплати суми кредиту та комісії. З моменту укладення кредитного договору і до моменту подачі даного позову до суду лише сплатив 3975,64 грн. Останній платіж проведено 09.07.2021 року. В погоджену сторонами кінцеву дату кредиту, а саме 01.04.2023 року, відповідач платежів по поверненню кредиту не здійснював. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану було запроваджено кредитні канікули та у період з 01.03.2022 року було відтерміновано сплату боргу відповідачем, внаслідок чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу відповідача, а лише відтермінували його сплату. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно, внаслідок чого його заборгованість, станом на 12.06.2023 року становила 27881,51 грн, та складалася із залишку простроченого кредиту в сумі 14150,61 грн., та суми простроченої комісії 13730,90 грн. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 11/04/24 у відповідності до умов якого та згідно Реєстру боржників, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги в тому числі і до відповідача за кредитним договором договором\~ №22037000502040 від 04.01.2021 року (а.с. 8-11). Всі нарахування, до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювалися безпосередньо АТ «Банк Кредит Дніпро». Жодних додаткових нарахувань після дати відступлення права грошової вимоги, позивачем не здійснювалось. Однак сума заборгованості відповідача не змінилась, та становить 27881,51 грн. Дане підтверджено Розрахунком заборгованості станом на 10.04.2024 року по кредитному договору № №22037000502040 від 01.04.2021 року (а.с. 16-17). На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, що було б належним виконанням відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, та не надав суду доказів належного виконання зобов`язання за договорами кредиту, після відступлення права вимоги Позивачу. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає. Враховуючи викладене, ненадання доказів зворотнього з боку відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором\~ №22037000502040 від 01.04.2021 року, у розмірі 27881,51 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 7 зв.). Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~\~ 01.04.2024 року між ТОВ «Санфорд Капітал» в особі директора Маринич Р.Ф. та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого Маслюженка М.П. укладено договір № 1/04 про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. \~\~\~ Сторони погодили наступний обсяг робіт: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника; складання підписання та надання до суду позовної заяви. Вартість послуг загалом становить 7200 грн. На підтвердження виконання обов`язків за договором, адвокатом Масложенком М.П. додано до матеріалів справи «вартість послуг (прейскурант)», акт приймання передачі послуг з правничої допомоги, ордер, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною і не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів, які фактично є типовими, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів. Тому, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Outcome: partial