Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення в розмірі 50445,79 грн. за період з 01.02.2020 року по 01.12.2024 року та судових витрат у розмірі 3028 грн. Зазначає, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , який не виконував в повному обсязі зобов`язання по сплаті платежів за спожиті комунальні послуги та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача Мельник К.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, з наведених у позові підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавав. Згідно до положення ч.3 ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Філія «Панютинський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Укрзалізниця» надавала [PERSON] послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення. За приписами частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 332 ЦК України). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири , житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем утворились договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, разом з тим, відповідач плату за надані послуги у встановленому порядку вносив не в повному обсязі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 01.02.2020 року по 01.12.2024 року відповідачу було надано послуги з постачання теплової енергії на суму 73027,29 грн. та централізованого водовідведення на суму 2125,39 грн., в загальній сумі 75152,68 грн. За період з 01.02.2020 року по 01.12.2024 відповідач частково сплатив заборгованість за комунальні послуги у сумі 24706,89 грн., тому станом на 01.12.2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем за послуги з постачання теплової енергії та централізованого водовідведення в сумі 50445,79 грн. Позивач в досудовому порядку звертався до відповідача з вимогою про сплату існуючої заборгованість, однак останній на досудове попередження не відреагував та заборгованість не погасив. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, які полягали у несплаті заборгованості за комунальні послуги, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved