Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без дозволу та згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 14.02.2015 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.06.2019 року №205/3662/19 розірваний. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею також без реєстрації проживає малолітній син [PERSON] 27.09.2024 р. вона звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , проте їй було відмовлено, оскільки позивачем не надано згоду батька дитини [PERSON] на реєстрацію місця проживання дитини. Отримати згоду відповідача на реєстрацію дитини на теперішній час неможливо, оскільки [PERSON] з 14.08.2024 р. перебуває в полоні. Невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] за його фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Спір про місце проживання між позивачем та відповідачем відсутній. Просить надати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без дозволу та згоди батька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами в справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради повідомлений належним чином про час розгляду скарги до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.02.2015 р., Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №61, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14.02.2015 р. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 15.09.2015 р., актовий запис №1231, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.06.2019 р. №205/3662/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « [PERSON] » (а.с.10-11). 27.09.2024 р. [PERSON] звернулась до органу реєстрації із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , але згідно відмітки на даній заяві, відділ ФВ РТГ ДАП ДМР відмовив у реєстрації місця проживання, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. №265, п.87, п.п.3, особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості (відсутня згода батька на реєстрацію дитини) (а.с.12-14). Згідно сповіщення сім`ї №377 [INFO] , солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець - номер обслуги десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] під час виконання бойового завдання, на полі бою, зник безвісти 11.08.2024 р. в районі н.п. Кременноє, Курської області, російської федерації. 14.08.2024 р. із сайту «PosskZSU/13809» 14.08.2024 р. стало відомо про факт полону солдата [PERSON] (а.с.15). Згідно витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № [NUMBER] від 08.01.2025 р., [PERSON] , [INFO] , облікова категорія: полон, про ймовірне місце утримання інформація в системі відсутня. За інформацією з паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №02.3-26/1155 від 17.10.2024 р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 14.10.1993 р. по теперішній час (а.с.20). Згідно ст.ст. 11, 18 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За приписами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 3 вказаної норми закону місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів регламентується постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" від 07.02.2022 року № 265 . Згідно п.16 Постанови № 265 "Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини." Згідно п. 33 Постанови № 265 "Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Пунктом 34 Порядку встановлено, що у разі, коли місце проживання батьків або інших законних представників особи віком до 18 років задекларовано/зареєстровано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Пунктом 3 статті 5 Закону України від 05.11.2021 № 1871-ІХ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Таким чином, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована тільки мати дитини, тобто місце проживання матері дитини та батька дитини зареєстровано за різними адресами, тому надання згоди батька під час реєстрації місця проживання дитини є обов`язковою умовою. Чинним законодавством встановлено вимогу для проведення реєстрації місця проживання дитини без згоди одного із батьків, відповідно до якої проведення такої реєстрації можливе лише за рішенням суду чи рішенням органу опіки та піклування. Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання матері суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Враховуючи викладене, оскільки малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , проте не зареєстрована за адресою свого проживання, спір між батьками про її місце проживання відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, отримати згоду батька на реєстрацію дитини позивач не може отримати внаслідок об`єктивних обставин, тому суд, з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини, вважає, що в інтересах дитини необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання матері без письмової згоди батька [PERSON] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved