Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Вилківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.10.2003 року сторони зареєстрували шлюб та 04.09.2007 року шлюб між сторонами було розірвано. В період спільного проживання народились двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Як вказує позивач, старша дочка закінчила своє життя, через негативне відношення відповідача до своєї дитини, після того як відповідач пішла з дому і стала жити в іншому місці. В лютому місяці 2023 році, служба у справах дітей запропонувала позивачу забрати сина у відповідача, оскільки відповідач не приділяла належної уваги йому. Дитина, проживаючи з відповідачем була голодна, оскільки відповідач взагалі не приділяла уваги йому. За весь час проживання сина з батьком, відповідач не цікавиться долею сина, його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, навчанням. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , 1984 року народження на користь [PERSON] , 1973 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною віку повноліття. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 02.08.2024 року відкрито провадження по цивільній справі № 502/1473/24 та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлені сторони. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала. В судове засідання представник третьої особи - служби у справах дітей Вилківської міської ради не з`явився, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. На підставі письмових заяв сторін, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.02.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13 від 15.02.2006 року. Після реєстрації розірвання шлюбу, прізвище сторін не змінювалось, /а. с. 7/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.08.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 20 від 09.03.2011 року, /а.с. 8/. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 28.06.2024 року комісією служби у справах дітей Вилківської міської ради вбачається, що комісією проведено умови проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Також вбачається, що вказане житло розміщене на 1 поверсі 3 поверхового будинку, складеного з 2-х кімнат, коридору, кухні та санвузлу. Водопостачання та електропостачання наявні. Умови проживання задовільні. В кімнаті чисто та затишно. Кімнати обладнані необхідним меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: [PERSON] має окрему кімнату, облаштовану за його потребою, є спільне місце, куточок для виконання домашніх завдань, наявні технічні засоби для дистанційного навчання. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону, наявний запас продуктів харчування. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - батько; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] . Між членами родини теплі та доброзичливі стосунки. Конфліктів не виникає. В ході бесіди встановлено, що батько [PERSON] належним чином виконує батьківські обов`язки відносно сина [PERSON] , /а.с. 9/. Згідно характеристики учня 7-а класу Вилківського ЗЗСО № 2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як спокійний, врівноважений, уважний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову пам`ять, запам`ятовує учбовий матеріал. Дитина замкнена, неохоча йде на контакт з дорослими. На уроках не активний, виконує домашнє завдання за допомогою вчителя - асистента, знаходиться на інклюзивному процесі, тому що потребує допомоги корекційних педагогів. Заняття відвідує охоче, з логопедом, психологом та реабілітологом налагоджені добрі стосунки. Має добрий загальний розвиток. [PERSON] живе разом з батьком та старшою сестрою. Батько цікавиться навчанням хлопчика. Мати з класним керівником не контактує і не проявляє зацікавленості в шкільному житті сина, батьківські збори не відвідує. На прохання класного керівника не відгукується, /а.с. 35/. Згідно висновку органу опіки та піклування Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 159 від 30.08.2024 року, встановлено, що враховуючи те, що мати та батько дитини не мають намірів змінювати своє відношення до сина, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 Сімейного кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частиною третьою статті 155, пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши та надавши оцінку усім доказам наявним в матеріалах справи в цілому, так і кожному доказу окремо, суд вважає встановленим те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина, фактично самоусунулась від належного його утримання та виховання і не бажає змінити своє ставлення, ніяких дій, щодо забезпечення необхідних умов для розвитку, навчання та виховання дитини, забезпечення ведення здорового та правомірного способу життя не зробила, в зв`язку з чим приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законом встановлено мінімальний розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка стягується у безспірному порядку - 1/4 частина на одну дитину. Врахувавши вимоги СК України та встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дітей, та інші обставини, що мають істотне значення, з врахуванням відсутності обгрунтування підстав стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд вважає, за доцільне стягувати аліменти з [PERSON] на утримання сина, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку /доходу/ відповідачів щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною віку повноліття. Беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді суд вважає, що такий розмір аліментів, буде достатнім та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дитини, та забезпечить виконання батьківських обов`язків відповідача щодо утримання своєї дитини, тим самим частково задовольняє позовні вимоги в цій частині. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial