Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона навчається у медичному фаховому коледжі, а тому потребує матеріальної допомоги. В зв`язку з навчанням вона не має можливості працювати. Вважає, що у зв`язку з продовженням навчання, відповідач як мати, яка є працездатною, зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання. З цих підстав позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягувати на своє утримання, на період навчання, аліменти у розмірі частини місячного доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду до закінчення нею навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Мартинюк Ю.М. надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій заявлені позивачем вимоги визнала частково, а саме у розмірі 1/6 частини свого місячного доходу (заробітку). Просила справу розглянути без її участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. З довідки №209 від 18 липня 2024 року за підписом директора О. Кожухар, встановлено, що [PERSON] , навчається на денній формі здобуття освіти за освітньою програмою «Сестринська справа» в обласні комунальні установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О.Жуковського», строк закінчення навчання 30 червня 2025 року. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами статті 199\~Сімейного кодексу\~України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199\~СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Однією з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров`я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, судом встановлено, що [PERSON] , досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі здобуття освіти, не має змоги працевлаштуватися. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , заявлений позов визнала у розмірі 1/6 частини свого місячного доходу (заробітку), беручи до уваги рівність обов`язку обох батьків по утриманню дітей, з огляду на відсутність відомостей про спроможність відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість пред`явлених [PERSON] позовних вимог та можливість стягнення із [PERSON] , аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2024 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial