Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

13 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Глушко З.В. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 19 квітня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 281. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя. Припинили фактичні шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Також вказано, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ майна відсутній. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 грудня 2024 року цивільну справу № 537/6692/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року головуючого суддю у справі № 537/6692/24 визначено Баранську Ж.О. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 537/6692/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Глушко З.В. у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено,\~що шлюб\~між сторонами\~у цій\~справі,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 квітня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 281. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За змістом позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. З`ясувавши дійсні підстави позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved