Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.02.2020 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Надвірнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства ютиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 11. Після одруження вона змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище відповідача [PERSON] . У шлюбі в них народилось дочка [PERSON] - [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб між ними не розірвано, однак спільно вони не проживають більше року. Зазначає, що вона є особою з інвалідністю з дитинства, отримує пенсію та працює, однак їй не вистачає коштів на утримання дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки та не бере участь у її вихованні. Відповідач має можливість сплачувати аліменти так як працює по тимчасовим заробітках та має дохід. Враховуючи наведене, вона вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Позивач в судове засідання не з`явились, від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, СМС-повідомленням, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторонами по справі [PERSON] \~та [PERSON] 15.02.2020 укладено шлюб, який зареєстрований Надвірнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства ютиції( м. Івано-Франківськ), актовий запис №11. Після одруження позивач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2020 (а.с. 6). У шлюбі народилось дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2020 (а.с. 7). Позивач є особою з інвалідністю-2 групи з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 18.04.2011, та копією довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0107460 від 09.04.2013 (а.с. 9, 10). Як вбачається з позовної заяви, позивач проживає разом з малолітньою дочкою, яка перебуває на її утриманні, що підтверджується також кппією Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.12.2022 № 2022/002206557 (а.с. 8). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, встановленого факту проживання дитини з матір`ю, зі встановлених по справі обставин щодо малолітнього віку та стану здоров`я дитини, матеріального стану та стану здоров`я позивача (яка є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства), вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів (який є особою працездатного віку, працює по тимчасових заробітках, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб) суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити повністю та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 23.01.2025. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved