Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

05 грудня 2024 року через свого представника до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у подружжя народилася дитина ? [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2021 року у справі № 199/2426/21 шлюб між сторонами розірвано. Оскільки спільна дитина сторін наразі проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, а сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання доньки, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що грошові кошти у вказаному розмірі необхідні на оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дитиною комунальних послуг, лікування нескладних захворювань, однак такий рівень життя дитини позивач не зможе забезпечити самостійно. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та здійснити розгляд справи по суті в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом з позивачем, окремо від відповідача. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва та народження, копіями паспортів сторін, копіями витягів з реєстру територіальної громади. Крім того, як встановлено судом в ході розгляду справи, не спростовується матеріалами цивільної справи та не заперечувалось сторонами, відповідач належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання спільної дитини сторін не надає, в позасудовому порядку сторони не досягли домовленості щодо участі відповідача у матеріальному забезпеченні спільної дитини сторін. В той же час, відповідач є працездатною особою, доказів наявності в нього інших дітей та утриманців, а також об`єктивних перешкод для сплати аліментів на дитину стороною відповідача не подано, а судом не встановлено, як і доказів звільнення позивача від сплати аліментів. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Нормою ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2024 році складає 3196,00 гривень. Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2025 році складає 3196,00 гривень. Згідно норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про прав дитини. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини, яку зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття, однак регулярної матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання своєї дитини не надає, хоча об`єктивних перешкод для цього або визначених законом, зокрема нормами ст.ст.188, 190 СК України, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, припинення права на аліменти тощо судом не встановлено, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, однак частково шляхом зменшення заявленого позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі з 15 000 гривень до 1598 гривень на місяць. Частковість задоволення позову зумовлена тим, що мінімально гарантований законом розмір аліментів на одну дитину встановлено на рівні не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є лише рекомендованим та може бути присудженим судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Натомість, позивачем заявлено до стягнення розмір аліментів у твердій грошовій сумі 15 000 гривень, що перевищує не тільки мінімально гарантований розмір аліментів, а й мінімальний рекомендований розмір аліментів для дитини сторін з огляду на її вік. В той же час, позивачем не подано суду жодних доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів для призначення заявленого в позові розміру аліментів, що перевищує і мінімальний гарантований, і мінімальний рекомендований розмір. Більш того, позивачем не подано суду жодних доказів того, що теперішні необхідні витрати позивача на утримання спільної дитини сторін становлять заявлені в позові суми, а тому вимагають призначенню розміру аліментів в розмірі 15000 гривень на місяць. З цих підстав, враховуючи вік дитини сторін та першочерговість інтересів дитини при регулюванні сімейних відносин, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру аліментів до мінімально гарантованого законом, як єдиного доведеного матеріалами справи, що буде відповідати вимогам ст.7, ст.182 ч.2 СК України в контексті ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а отже такий розмір аліментів є правомірним та справедливим. Суд також зауважує, що у відповідності до ст.192 ч.1 СК України сторони не позбавлені можливості згодом у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Outcome: partial