Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №18.01.2022-100004642 від 18.01.2022 у сумі 11\~820,00 грн., та витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. У обґрунтування\~вимог позивач\~зазначив,\~що 18.01.2022\~між ТОВ\~«Споживчий Центр»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №18.01.2022-100004642,відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 6\~000,00 грн., строком на 42 дні. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 11\~820,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6\~000,00 грн., проценти 5\~820,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 22 січня 2025 року, яке відкладено на 25 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 18.01.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №18.01.2022-100004642 шляхом підписання заявки до пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що є невід`ємною частиною даного договору. Згідно п. 1.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 1.2. Оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 1.3. Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту, строк, на який надається кредит, проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Відповідно до п.п. 2.1., 2.3. Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача. З п. 2.6. Оферти вбачається, що орієнтовна реальна процентна ставка за кредитом становить 75979%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 11\~040,00 грн., що також відображено у графіку платежів. Відповідно до заявки №18.01.2022-100004642 кредитором надано позичальнику кредит у сумі 6\~000,00 грн. строком на 42 дні. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Підтвердженням позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.01.2022-100004642 підтверджені умови надання кредиту на умовах, зазначених у заявці. Як вбачається з квитанції №1888276291 на картку №535507*67 18.01.2022 о 18:21 зараховано 6\~000,00 грн., призначення платежу: «видача за договором кредиту №18.01.2022-100004642». Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.01.2022-100004642 від 18.01.2022 заборгованість [PERSON] складає 11\~820,00 грн., з яких 6\~000,00 грн. основний борг, 5\~820,00 грн. проценти за період з 18.01.2022 по 28.02.2022. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав кредитні кошти у сумі 6\~000,00 грн., однак в добровільному порядку не повернув, а отже указана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий Центр». Крім того, як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.01.2022-100004642 від 18.01.2022, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, нарахована за період з 18.01.2022 по 28.02.2022, складає 5\~820,00 грн. Однак, згідно умов кредитного договору, графіку платежів розмір процентів за користування кредитом становить 5\~040,00 грн. Указана сума розрахована із застосуванням ставки «Економ», яка встановлена у розмірі 2% (6000 грн. * 2% * 42 дні = 5\~040,00 грн.). Доказів зміни розміру процентної ставки, визначеної договором, до позовної заяви не додано, матеріали справи не містять періодів нарахування відсотків, сум тіла кредиту, на які нараховані відсотки. Суд позбавлений можливості самостійно встановити механізм нарахування процентів за користування кредитом саме у сумі 5\~820,00 грн. Тому з відповідача підлягають стягненню відсотки за кредитним договором №18.01.2022-100004642 від 18.01.2022 у сумі 5\~040,00 грн., нараховані з 18.01.2022 по 28.02.2022, згідного графіку платежів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №18.01.2022-100004642 від 18.01.2022 у сумі 11\~040,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 6\~000,00 грн., заборгованості за відсотками 5\~040,00 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 11\~040,00 грн., що становить 93,40 % від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2\~262,52 грн.

Outcome: partial