Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 12.08.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1-5). В обґрунтування позову зазначено, що 02.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 8491054, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 8491054 від 02.11.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Станом на 07.08.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 130 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн.; заборгованості за відсотками 17 430 грн.; заборгованості за комісією 700 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8491054 від 02.11.2022 в розмірі 25 130 грн., а також витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 16.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 65). 17.09.2024, 01.11.2024 представник позивача адвокат Усенко М.І. (діє на підставі ордеру від 01.03.2024) надав клопотання про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 69-70, 76-78). Відповідач [PERSON] \~у судові засідання, призначені на 25.09.2024,\~06.1.2024,\~08.01.2025,\~26.02.2025\~не з`явився,\~про дати\~та час\~слухання справи\~повідомлявся належним\~чиномшляхом направлення судової кореспонденції на підтверджену адресу місця його реєстрації та оголошення про виклик особи, конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 02.11.2022\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір про\~споживчий кредит\~№ 8491054,\~відповідно до\~умов якого\~товариство надало\~відповідачу грошові\~кошти у\~сумі 7000\~грн.,\~а відповідач\~зобов`язався\~повернути кредит,\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом\~у термін\~встановлений договором\~та виконати\~інші зобов`язання\~у повному\~обсязі на\~умовах та\~в строки/терміни,\~що визначені\~Договором (а.с. 28-33). Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит (додаток №1 до кредитного договору № 8491054 від 02.11.2022) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 10.02.2023 (а.с. 24). Анкета-заява на кредит № 8491054 від 02.11.2022 підтверджує добровільне укладення кредиту та хронологією вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 8491054 від 02.11.2022 (а.с. 27). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора згідно з довідкою про ідентифікацію від 31.07.2024 тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину (а.с. 36). Фактичне отримання коштів підтверджується платіжним дорученням № 86106095 у розмірі 7000 грн. (а.с. 37). 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ (а.с. 39-43). Загальна сума заборгованості відповідача становить 25 130 грн., відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 89-МЛ від 30.01.2023, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн.; заборгованість за відсотками 17 430 грн.; заборгованість за комісією 700 грн. Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № 22284205 від 24.07.2024, яка залишилась без виконання (а.с. 47). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612\~ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1ст.\~638\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст.\~1047\~ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015р.відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204 ЦК України\~є обов`язковими для виконання. Таким чином наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 8491054 від 02.11.2022 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитним договором № 8491054 від 02.11.2022 в добровільному порядку ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, зокрема з витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Так, відповідно до вимог\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627\~ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі Адвоката, Керуючого партнера Усенко Михайло Ігорович укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 (а.с. 57). Детальний опис наданих послуг: усна консультація Клієнта; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції; складання позовної заяви, та подання її до суду, де витрачений час 6 годин 30 хвилин (а.с. 59), вартістю 5000 грн., що підтверджується витягом із замовлення № 6 (а.с. 58). При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Суд вважає, що витрати на правничу допомогу наведені в детальному описі наданих послуг від 01.03.2024 є обґрунтованими, тому з урахуванням наведеного та вимог ч. 2 ст.\~141, ч. 4 ст.\~137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Щодо судового збору. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~ суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. (а.с. 53). На підставі викладеного,

Outcome: approved