Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

06 листопада 2024 року прокурор звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що гідрологічний заказник місцевого значення «Серна» створений відповідно до рішення Волинської обласної Ради народних депутатів від 17.03.1994 №17/19 з метою збереження у природному стані верхів`я річки Серна із заплавними луками вздовж її течії, де розташовуються 4 підземні водні джерела. Флористичні асоціації нараховують більше 100 видів злакових, бобових, осокових рослин, з яких чимало червонокнижних, зокрема осокова затінкова, зозулинець болотний. Об`єкт є цінним біологічним резерватом і водорегулюючим природним комплексом. Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання. Згідно п. 1.3. Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Серна», заказник, площею 227,0 га, знаходиться в межах землеволодіння Затурцівської ОТГ. Згідно охоронного зобов`язання від 21.08.2018 №128 Затурцівській ОТГ передано під охорону та дотримання встановленого режиму території гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», площею 227,0 га, та зобов`язано землевласника дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; дотримуватись вимог щодо використання території природно-заповідного фонду. Незважаючи на це, рішенням Затурцівської сільської ради\~від 23.11.2021 № 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7450 га, кадастровий номер 0722482400:06:000:0322. Цим же\~рішенням (п.\~2\~рішення)\~передано у\~власність [PERSON] \~земельну ділянку,\~площею 0,7450\~га,\~кадастровий номер\~0722482400:06:000:0322\~для ведення\~особистого селянського\~господарства за\~рахунок земель,\~не переданих\~у власність\~та не\~наданих у\~користування в\~межах с.Юнівка.У подальшому, 24.06.2022 року зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] . Разом із тим, вивченням матеріалів створення гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», у тому числі викопіювання, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] з графічними зображеннями, співставлення вказаних відомостей із даними Публічної кадастрової карти України встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 розташована в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Серна». Вказаний факт також підтверджено інформацією, наданою сертифікованим інженером-землевпорядником, лист вхідний номер 8245-23 від 18.12.2023, у тому числі, кольоровими викопіюваннями земельної ділянки на території Затурцівської сільської ради. Зазначає, що, оскільки, спірна земельна ділянка є частиною об`єкта гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», вказане унеможливлює перебування цієї ділянки у приватній власності з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що рішенням Затурцівської сільської ради від 23.11.2021 № 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» незаконно вилучено спірну земельну ділянку із земель природно-заповідного фонду та передано її у приватну власність [PERSON] .. Просить: усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,7450 га з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 шляхом скасування рішення Затурцівської сільської ради від 23.11.2021 № 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,7450 га з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 0,7450 га з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322, що розташована на території Затурцівської сільської ради, одночасно припинивши право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] ; усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,7450 га з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,7450 га з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки; судові витрати стягнути з відповідачів на користь Волинської обласної прокуратури. 07.11.2024 року ухвалою суду забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку та забороною відповідачу [PERSON] , державним кадастровим реєстраторам вчиняти певні дії щодо вказаної земельної ділянки. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 11 листопада 2024 року позовну заяву\~прийнято до\~розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.12.2024 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача Затурцівської сільської ради. 09.01.2025 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача Затурцівської сільської ради. 27.01.2025 року в підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що визнає позов, просить його задовольнити, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, судом запропоновано [PERSON] викласти вказану заяву в письмовому вигляді і подати суду, підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку з відсутністю належним чином уповноваженого представника відповідача Затурцівської сільської ради. 14 лютого 2025 року представник відповідача Затурцівської сільської\~радичерез систему «Електронний суд» подав заяву про визнання позову (а.с. 178-179). Прокурор Сулімук Ю.М. в судовому засіданні позов підтримала із зазначених в ньому підстав, просила задовольнити. Представник відповідача Затурцівської сільської ради Ковальчук Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Однак, 17 лютого 2025 року через канцелярію суду подала заяву, у якій позов визнала повністю, зазначила,\~що наслідки\~визнання позову\~їй відомі\~та зрозумілі,просила розгляд справи проводити без її участі, розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України (а.с. 180-181). Згідно із вимогами ст. 223 ЦПК України неявка відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, тому суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача [PERSON] .. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, враховуючи такі встановлені обставини справи та відповідні їм норми права. Судом встановлено, що відповідно до рішення Волинської обласної Ради народних депутатів від 17.03.1994 №17/19 «Про збереження і розвиток природно-заповідного фонду області» створено гідрологічний заказник місцевого значення «Серна» з метою збереження у природному стані верхів`я річки «Серна» із заплавними луками вздовж її течії, де розташовуються 4 підземні водні джерела. Флористичні асоціації нараховують більше 100 видів злакових, бобових, осокових рослин, з яких чимало червонокнижних, зокрема осокова затінкова, зозулинець болотний. Об`єкт є цінним біологічним резерватом і водорегулюючим природним комплексом; місцерозташування: Локачинський район, заплава р. Серна від с.\~Юнівка до с. Великий Окорськ з північної його сторонни, протяжністю 4,5 км, шириною 0,5 км, площею 227 га (а.с. 36 зворот-47). З листа Володимирської окружної прокуратури від 09.10.2023 року № 50-1959ВИХ-23 Волинській обласній державній адміністрації, вбачається, що прокуратурою встановлюються підстави для застосування заходів представницького характеру щодо додержання вимог природоохоронного законодавства, а саме, дотримання встановленого режиму земель об`єкту природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення «Серна». У зв`язку з тим, що у межах вказаного об`єкта природно-заповідного фонду у приватній власності фізичних осіб перебувають земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у тому числі спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322, прокуратура просить надати інформацію, чи надходили для погодження до Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА проекти землеустрою щодо земельних ділянок, а також картографічні матеріали земель гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», положення про заказник (а.с. 48-49). З листа Управління екології та природних ресурсів ВОДА від 25.10.2023 року №\~2080/1.15/2-23 вбачається, що інформація та копії документів про надходження для погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у тому числі спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322, відсутні (а.с. 50). З Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Серна» Локачинського району Волинської області, затвердженого наказом Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА від 21.08.2018 року № 48, вбачається, що гідрологічний заказник місцевого значення «Серна» створений відповідно до рішення Волинської обласної Ради народних депутатів від 17.03.1994 №17/19. Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання. Згідно з п. 1.3. Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Серна», заказник площею 227,0 га знаходиться в межах землеволодіння Затурцівської ОТГ. Відповідно до пункту 1.6 цього Положення межі земельних ділянок, що включені до території цього заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, в порядку, визначеному законодавством, наносяться на планово-картографічні матеріали. Відомості про обмеження у використанні таких земельних ділянок, що встановлені законом та нормативно-правовими актами, в частині додержання природоохоронних вимог, вносяться до Державного земельного кадастру в установленому законом порядку та обов`язково враховуються у схемі планування території, містобудівній документації, схемі землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці. До встановлення меж Заказника в натурі його межі визначаються відповідно до проекту його створення (а.с. 51-53). Відповідно до охоронного зобов`язання від 21.08.2018 №128 Затурцівській ОТГ передано під охорону та дотримання встановленого режиму території гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», площею 227,0 га, та зобов`язано землевласника дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; дотримуватись вимог щодо використання території природно-заповідного фонду (а.с. 54). Рішенням Затурцівської сільської ради № 46/120 від 30.07.2020 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,07 га для ведення особистого селянського господарства, в межах села Юнівка, на території Затурцівської сільської ради, із земель комунальної власності, не наданих у власність чи користування (а.с. 68). На підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування ФОП [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7450 га [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Юнівка Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області. Згідно з пояснювальною запискою вищевказаного проекту землеустрою передбачено відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянами або юридичними особами). При цьому зазначено, що запроектована до відведення земельна ділянка не має відношення до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (а.с. 61-98). Рішенням Затурцівської сільської ради Волинської області від 23.11.2021 \~ \~ \~ \~№ 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,7450 га, кадастровий номер 0722482400:06:000:0322 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель не переданих у власність та не наданих у користування в межах с.Юнівка Володимир-Волинського району Волинської області (а.с. 34 зворот). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.08.2023 року № 344428847, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.06.2024 року №\~384759255, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2024 року №\~399382967, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.06.2022 року № 303781156 вбачається, що на підставі рішення Затурцівської сільської ради від 23.11.2021 № 19/89, державним реєстратором Торчинської селищної ради Рибачок\~Н.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64013483 від 29.06.2022, відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 із зазначенням форми власності - приватна та власника - [PERSON] , дата державної реєстрації 24.06.2022 року (а.с.\~31-34). Разом із тим, з інформації від 13.12.2023 року № 13/12/1, наданої сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП [PERSON] , вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 0722482400:06:000:0322 частково розташована в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Серна» (а.с. 99-100). Зазначене підтверджується кольоровими викопіюваннями з публічної кадастрової карти території Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області (а.с.183). Згідно з листом Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА від 25.10.2024 року № 1923/1.15/2.24 клопотання щодо зміни меж гідрологічного заказника місцевого значення «Серна» до управління екології та природних ресурсів облдержадміністрації не надходили (а.с. 104). До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим (стаття 18 ЗК України). Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (частина перша\~статті 19 ЗК України). Статтею 43 ЗК України\~встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Згідно зі\~статтею 44 ЗК України\~до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). Землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом (стаття 45 ЗК України). Статтею 7\~Закону №\~2456-XII «Про природно-заповідний фонд України»\~передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Відповідно до\~статті 9 Закону № 2456-XII\~території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. У відповідності до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів. Згідно з ст. 26 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. Відповідно до частини п`ятої\~статті 53\~Закону №\~2456-XII території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання. Указані статті імперативно відносять землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду, до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають під особливою державною охороною, щодо них встановлений спеціальний порядок вилучення (ст. 150 ЗК України), відтворення та використання, а також обмеження щодо їх цивільного обороту, про що зроблений висновок у постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 752/3093/19. Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно з п.п. «а», «в» ч.3 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Пунктом «г» ч. 1 ст. 150 ЗК України визначено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЗК України припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах «в» і «г» частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України. Системний аналіз вищенаведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у комунальній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (постанова Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року, справа № 554/10517/16-ц). Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч.2 ст. 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 , від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 , від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц , від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 , від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 та інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 , від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18. Власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц дійшла висновку, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону України № 2456-XII потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний позов. З наданих доказів та встановлених судом обставин вбачається, що спірна земельна ділянка частково розташована на землях природно-заповідного фонду, що унеможливлює її передачу в приватну власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. При цьому, незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 910/2323/18). Стосовно земель природо-заповідного фонду закон установлює пріоритет державної, комунальної власності на землю над приватною. Право державної власності на частину спірної земельної ділянки не могло припинитися внаслідок рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду. Крім того, у позовній заяві прокурор вказав, що інтереси держави порушено внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями щодо земельної ділянки, незаконних рішень. Оскільки саме цей орган допустив порушення інтересів держави у спірних правовідносинах, він не може здійснювати захист цих інтересів у тих самих відносинах, тобто звернутися до суду з відповідним позовом. Тому суд, вважає, що підстави для представництва прокурором інтересів держави у цій справі були (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 7.21)) Отже, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми права, розташування спірної земельної ділянки, яку набула [PERSON] , частково у межах гідрологічного заказника місцевого значення «Серна», за чинним законодавством, свідчить про віднесення частини спірної земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї частини ділянки у приватній власності з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, рішенням Затурцівської сільської ради від 23.11.2021 № 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» незаконно вилучено частину спірної земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду та передано її у приватну власність [PERSON] . Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних правовідносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло внаслідок та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 367/2259/15). Відповідно до із правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17 визнання оскаржуваного рішення незаконним та скасування його позивач вважає ефективним способом захисту правомірного інтересу власника, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. При цьому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтерес. Враховуючи, що рішенням Затурцівської сільської ради від 23.11.2021 № 19/89 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної діляки» [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,7450 га, кадастровий номер 0722482400:06:000:0322, а це стосується земель природно- заповідного фонду, які взагалі не можуть бути передані у приватну власність, таке рішення суперечить вимогам ст.ст. 83, 122 ЗК України та порушує інтереси держави, що, згідно зі ст.ст. 16, 21, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 152, 155 ЗК України, є підставою для його скасування. Як зазначалося вище, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов. При цьому задоволення вимоги прокурора про повернення земельної ділянки у державну власність не є правовою підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності на спірну земельну ділянку за відповідачами. Отже, при задоволенні негаторного позову прокурора, вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку відповідає ефективному способу захисту порушених прав держави (див. постанову Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі №734/1560/20). Частина 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. №1952-ІV регламентує, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Відповідно до\~ч.13\~ст.\~79-1\~Земельного кодексу\~України земельна\~ділянка припиняє\~існування як\~об`єкт цивільних\~прав,\~а її\~державна реєстрація\~скасовується в\~разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до\~Закону України\~"Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно із частинами шостою - восьмою статті 16 Закону про земельний кадастр кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. У пункті 11.10 постанови від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (провадження № 14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду зробила правові висновки, що вимоги про визнання незаконним (недійсним) і скасування рішення органу влади про надання земельної ділянки у власність і про скасування державної реєстрації такого права за певних умов можна розглядати як вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ці рішення та реєстрація створюють відповідні перешкоди. Належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки. Оскільки в даній справі встановлено, що частина спірної земельної ділянки належить до земель природно заповідного фонду, то державну реєстрацію спірної земельної ділянки проведено з порушенням прав держави як власника земель природно заповідного фонду, а отже, вимога про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки підлягає до задоволення. Крім того,згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Затурцівської сільської ради та відповідач [PERSON] позовні вимоги визнали. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачами, або добровільності їх визнання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду та поданні заяви про забезпечення позову, а інші 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову - стягнути з відповідачів на користь позивача в сумі 4239 грн 20 коп., по 2119 грн 60 коп з кожного. Ухвалою суду від 07.11.2024 року за заявою прокурора вжито заходи забезпечення позову у справі і, виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд вважає, що підстави для скасування таких заходів на час ухвалення цього рішення не має. Разом з тим, необхідно роз`яснити учасникам справи, що відповідно до положень ч.ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: approved