Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На обґрунтування позову зазначила, що 23.10.2018 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07.05.2024 було розірвано. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У період перебування у шлюбі, а саме 05.12.2022 вони придбали (43/100 частки) житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,043 га з кадастровим номером: 0520280600:10:010:0009. Право власності на майно було оформлено на відповідача у справі. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лободою С.Л. та знаходиться у відповідача. Зазначила, що у добровільному порядку поділ спільного майна провести не вдається, тому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину у (43/100 частці) житлового будинку [ADDRESS] ; право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,043 га з кадастровим номером: 0520280600:10:010:0009 за тією ж адресою. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її та позивача відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, ураховуючи, що вона скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується даними довідок про доставку електронного документу, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подав. 13.02.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] одружилися 23.10.2018. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07.05.2024 шлюб між ними було розірвано. Рішення набрало законної сили 07.06.2024, що підтверджується даними копії вказаного рішення суду. Таким чином, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2018 по 07.06.2024. Згідно з даними копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2024, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі позивач з відповідачкою придбали (43/100 частки) житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,043 га з кадастровим номером: 0520280600:10:010:0009. Покупцем за договором купівлі-продажу від 05.12.2022, який посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Лободою\~С.Л. та зареєстрований у реєстрі за № 1200, був [PERSON] , що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Дата набуття права власності - 05.12.2022, тому житловий будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до даних довідки про технічну характеристику, складену КП "Барське районне бюро технічної інвентаризації" № 328 від 05.06.2024, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , літера "А" має житлову площу 113,6 кв.м, загальну площу 175,3 кв.м, рік будівництва 1974, веранда "а", веранда "а1", ганок "а2", ганок "а3" - рік будівництва 1974, прибудова "а4", ганок "а5" - рік будівництва 1998, підвал "а6", підвал "а7" - рік будівництва 1974, хлів "Б" - рік будівництва 1976, хлів "В"- рік будівництва 1974, літня кухня "Г", хлів прибудова "Г1" - рік будівництва 1988, хлів "Д", хлів "Ж" - рік будівництва 1998, паркан "4", паркан "5", хвіртка "6", хвіртка "7". Власник - [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, виданий приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу 05.12.2022, форма власності: спільна часткова, частка: 43/100. Згідно з даними звіту про оцінку майна 43/100 частки житлового будинку, загальною площею 175,3 кв.м, житловою площею 113,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартість 43/100 частки житлового будинку складає 110660,45 грн. Згідно з даними звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 0520280600:10:010:0009) загальною площею 0,043 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартість ділянки складає 19057,60 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюють такі норми права. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі подружжям придбано (43/100 частки) житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,043 га з кадастровим номером: 0520280600:10:010:0009, що розташована за тією ж адресою. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~70\~СК України,\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №\~11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ураховуючи наведене вище, суд бере до уваги, що (43/100 частки) житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,043 га з кадастровим номером: 0520280600:10:010:0009 набуті у власність відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] , відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1297,18 грн витрат на сплату судового збору. На підставі викладеного та ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70 СК України,

Outcome: approved