Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

АТ «Акцент-Банк», юридична адреса: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, 11 звернулося до суду з позовом до [PERSON] , остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що відповідач 07.01.2021 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує внаслідок чого станом на 26.09.2024 утворилась заборгованість в сумі 27331,72 грн., з яких: 14555,48 грн. заборгованості за кредитом, 12776,25 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В позові представник позивача Шкапенко О.В. просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами, направлені за останньою відомою адресою його реєстрації, повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім цього, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади. Положеннями пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України врегульовано, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Корольовським районним судом м. Житомира поштова кореспонденція була надіслана за адресою реєстрації відповідача, а тому, з огляду на положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повернення конверту з відміткою про відсутністю адресата за вказаною адресою слід розцінювати врученням поштового повідомлення. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач [PERSON] 07.01.2021 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, за змістом якої відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. У заяві відповідач засвідчив, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його підписання та згоден з його умовами. [PERSON] зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку www.а-bank.com (а.с. 7). Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви Банком додано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", яким передбачена базова процентна ставка 44,4% на рік. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком на обґрунтування своїх позовних вимог, розмір заборгованості за договором від 07.01.2021 станом на 26.09.2024 складає 27331,72 грн., з яких: 14555,48 грн. заборгованості за кредитом, 12776,25 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме, його зазначено особисто відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, яку відповідач підписав власноруч. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20. З паспорту споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" вбачається, що в розділі "підпис споживача" зазначено: "Підпис клієнта: [PERSON] підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 8932 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, Дата, ПІБ, підпис". Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що Банк дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування. Підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, процентів за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року по справі 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). З наданого Банком розрахунку вбачається, що проценти за користування грошовими коштами нараховувались за процентною ставкою 40,4% річних (поточна), що відповідає процентній ставці, яка зазначена в паспорті споживчого кредиту. Окрім того, на підтвердження правильності наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, представником банку було надано банківську виписку по основній картці [PERSON] № [NUMBER] за період з 07.01.2021 по 27.03.2024 року, з якої вбачається, що відповідач періодично користувався кредитними коштами, отримував кошти через банкомат та здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів (а.с. 9-11). Розмір заборгованості відповідачем [PERSON] не спростовано. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 27331,73 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved