Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу вчиненням адміністративного правопорушення у розмірі 39219 грн. та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Полтавської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 24.03.2024 близько 21 год. у Полтавській області м. Кременчука на березі Кам`янського водосховища р. Дніпро поблизу кафе-бару «Старий Томас» працівниками Полтавського рибоохоронного патруля був виявлений [PERSON] , який здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме сіткою лісковою, за допомогою якої виловив плітку у кількості 11 шт., плоскирку у кількості 7 шт. та карася у кількості 7 шт. Вказаними діями [PERSON] грубо порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», розділ IV п.1 пп.1 Правил любительського рибальства, ч.4 ст. 185 КУпАП. Розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок незаконного вилову риби становить 39219 грн. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2024, яка набрала законної сили 21.05.2024, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією у дохід держави знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних ресурсів. У добровільному порядку [PERSON] заподіяна шкода не відшкодована. З урахуванням вищевикладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області у судове засідання не з`явився. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2024 (справа № 537/1683/24), яка набрала законної сили, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП, та з нього стягнуто штраф у сумі 340 грн., конфісковано в дохід держави знаряддя і засоби вчинення правопорушення та незаконно добуті водні живі ресурси, а саме: сітку ліскову (Ь-26 м, її-1,6м, вічко 28мм) та рибу (карась 7 шт., платка 11 шт., плоскирка 7 шт.) З постанови вбачається, що 24.03.2024 о 21 год. 10 хв. на Кам`янському водосховищі у районі м. Кременчука, Крюківський район, залив біля кафе-бару «Старий Тома», в ході рибоохоронної роботи було виявлено [PERSON] , який займався виловом риби забороненим знаряддям лову сіткою лісковою, яку ставив у забрідному костюмі 23.03.2024 о 20 год. 00 хв., з його слів, та при в`язав до дерева для того, щоб витягнути на слідуючий день. Своїми діями [PERSON] порушив розділ ІV п.1 пп.1 Правил любительського та спортивного рибальства та вчинив грубе порушення за ч.4 ст . 85 КУпАП. На момент виявлення порушення виявлено виловлену рибу за видами: карась 7 шт., плітка 11 шт., плоскирка 7 шт. Своїми діями [PERSON] наніс збитки державі на суму 39219 грн. Згідно Такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частина) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України) розмір збитків, заподіяної [PERSON] внаслідок незаконного вилову рибу, становить 39219 грн. Органи державної\~влади та\~органи місцевого\~самоврядування,\~їх посадові\~особи зобов`язані\~діяти лише\~на підставі,\~в межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України\~(частина\~друга статті\~19\~Конституції України).\~Статтею 131-1\~Конституції України\~визначено,\~що в\~Україні діє\~прокуратура,\~яка здійснює\~представництво інтересів\~держави в\~суді виключних\~випадках і\~в порядку,\~що визначені\~законом.Положеннями статті 56 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Підставою для звернення до суду з цим позовом позивач вказує бездіяльність органу, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме бездіяльність Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка не вжила жодних заходів, спрямованих на стягнення заподіяної шкоди, в тому числі і щодо звернення з позовом до суду. Так, листом Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області у порядку ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Кременчуцьку міську територіальну громаду в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Кременчуцької міської ради до [PERSON] щодо стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у розмірі 39219 грн. та повідомила про необхідність вжиття заходів, спрямованих на усунення зазначених порушень законодавства до 20.09.2024. Листом № 01-36/17750 від 03.10.2024 виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомив Кременчуцьку окружну прокуратуру Полтавської області, що Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області не вживалися заходи претензійно-позовної роботи, а належне здійснення представництва інтересів Кременчуцької міської територіальної громади вбачається неможливим, оскільки міська рада не є учасником адміністративної справи та не наділена правом ознайомлюватися з матеріалами справи. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Отже, прокурором доведено, що він звертався із повідомленням до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави, проте Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області у розумні строки не виявила бажання вживати відповідних заходів. З урахуванням викладеного, суд вважає, що прокурором дотримано визначений статтею 23\~Закону України\~"Про\~прокуратуру" порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави. Згідно з п.п.1 п.б ч.1 статті 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. За змістом п.7 ч.3 статті 29, п.4 ч.1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів. Відповідно до п. 3 ч .2 ст. 11 ЦК України, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до приписів статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно із частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2024 (справа № 537/1683/24) [PERSON] своїми умисними діями завдав шкоду державі на загальну суму 39219 грн. Добровільно шкода,\~заподіяна злочином,\~відповідачем не\~відшкодована,\~що не\~спростовано доказами.\~Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~позову,\~а тому\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~держави шкоду\~у сумі\~202351\~грн.у порядку, визначеному п.7 ч.3 статті 29, п.4 ч.1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України. Також слід\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. відповідно до ст..141 ЦПК України.

Outcome: approved