Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що позивачка з відповідачем з 04.09.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Після досягнення сином повноліття, аліменти на його утримання за рішенням суду від 21.03.2024 не стягуються. [PERSON] , [INFO] , навчається на першому курсі денної форми навчання факультету будівництва, цивільної та екологічної інженерії Вінницького національного технічного університету, терміном навчання до 30.06.2028. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання син немає змоги влаштуватись на роботу щоб отримувати самостійний заробіток та перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу сину не надає, хоча є працездатною особою, має дохід та сплачує аліменти на утримання спільної доньки, фізичних вад немає, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 30.12.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із ухвалою суду від 30.12.2024 та копією позовної заяви із доданими до неї документами направлене відповідачу за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 26-27). Суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 30.12.2024 вважається врученою відповідачу. У строк, визначений судом ухвалою від 30.12.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачкою разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.12.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , 04.09.2005 зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2093. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 10) Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.12.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3922. (а.с. 12) Також судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 11) Як вбачається з ЄДРСР, доступ до якого є публічним, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 по справі № 127/38187/23 з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2023 і до досягнення старшою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки № 02-1593, виданої 02.12.2024 деканом факультету будівництва та екологічної інженерії Вінницького національного технічного університету І.Меть, [PERSON] навчається на першому курсі денної державної форми навчання факультету будівництва, цивільної та екологічної інженерії Вінницького національного технічного університету, за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія, освітня програма «Міське будівництво та господарство». Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. (а.с. 14) З довідки про доходи [PERSON] № 185 від 23.12.2024, [PERSON] , отримує стипендію. (а.с. 15) З довідки № 03-13/36, виданої 23.12.2024 КЗ «Подільський науковий ліцей» Вінницької обласної ради, вбачається, що [PERSON] працює в даному комунальному закладі на посаді головного бухгалтера з 10.07.2018 по теперішній час. (а.с. 16) Згідно довідки № 518 від 23.12.2024, виданої КК «Поділля», [PERSON] , 2006 року народження, зареєстрований та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. (а.с. 17) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , остання правомірно звернулася до суду із даним позовом. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень СК України, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі, здійснюється саме позивачкою, якою як вбачається з позовної заяви, обрано спосіб стягнення аліментів в частці від доходу батька. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі від 30.12.2024 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачкою в позовній заяві, та докази надані разом із нею. У ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] відповідач по справі, є повнолітньою особою, навчається на першому курсі денної державної форми навчання факультету будівництва, цивільної та екологічної інженерії Вінницького національного технічного університету, за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія, освітня програма «Міське будівництво та господарство». Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. При визначені\~розміру аліментів\~та матеріальних\~можливостей відповідача\~судом враховано,\~що заперечень\~щодо позову\~від відповідача\~на адресу\~суду не\~надходило,\~отже можливо\~дійти висновку,\~що платник\~аліментів є\~працездатною,\~здоровою людиною,\~на його\~утриманні,\~крім спільної\~із позивачкою\~неповнолітньої доньки,\~інші особи\~не перебувають. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачкою, ні відповідачем відомостей щодо: наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів здійснення витрат відповідачем, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Також при визначені розміру аліментів судом враховано матеріальне становище повнолітньої особи, яка навчаючись на денній формі навчання, самостійного доходу (заробітку) окрім стипендії, немає. Судом прийнято до уваги стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки [PERSON] на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 по справі № 127/38187/23. Враховано, що зі змісту положень ч. 3 ст. 183 СК України вбачається, що до ухвалення судом рішення за зверненням одного з батьків із позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд не встановлено наявність судового рішення про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] після досягнення повноліття [PERSON] . Водночас судом прийнято до уваги, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не надав суду будь-яких доказів, які б повинні були бути враховані судом при вирішенні даного спору. Таким чином, судом не встановлено неможливості відповідачем надавати своєму сину матеріальну допомогу, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання. Приймаючи до уваги ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, судом прийнято до уваги можливість й матері надавати утримання своєму повнолітньому сину. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання, в розмірі частки від свого заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка застосовуються в даному випадку на підставі ч. 1 ст. 201 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , як особи, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Положеннями ст. 199 СК України чітко визначено, що аліменти на повнолітню особу, яка потребує матеріальної допомоги, стягуються виключно у зв`язку із навчанням, право на які припиняється у разі припинення навчання. Якщо навчання припиняється після досягнення особою двадцяти трьох років, то право на аліменти припиняється із досягненням цією особою двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що термін навчання [PERSON] закінчується 30.06.2028, а двадцяти трьох років він досягне [INFO] . Таким чином, в даному випадку, аліменти можуть стягуватися до припинення навчання до 30.06.2028, за умови якщо [PERSON] не припинить навчання раніше. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», задоволення позову в повному обсязі, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved