Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 15.12.2012 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 31\~910,00 грн. В процесі користування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. 12.02.2021 р. відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відсотки нараховувалися у розмірі 40,8 %. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 10.12.2024 року відповідач має заборгованість 39\~007,54 грн., яка складається з: 31\~909,36 грн. - заборгованість за тілом кредита; 7098,18 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 15.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом з позовом надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають\~частковому\~задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 15.12.2012 року [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає АТ КБ «ПриватБанк», оформив анкету - заяву на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містить відсоткової ставки. Крім того, 12.02.2021 року у АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, яка містить, зокрема, узгодження умов щодо процентної ставки: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold (п. 1.3). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були видані кредитні картки: 17.12.2012 року - [NUMBER] зі строком дії до 08/16, тип картки Універсальна, 18.12.2015 року - [NUMBER] зі строком дії до 12/19, тип картки Універсальна, 08.11.2017 року - [NUMBER] зі строком дії до 05/21, тип картки Універсальна Gold, 23.04.2018 року - 5168742218655052 зі строком дії до 03/22, тип картки Універсальна Gold, 01.10.2018 року - 5168742228588319 зі строком дії до 09/22, тип картки Універсальна Gold, 08.05.2019 року - 5168745321150648 зі строком дії до 01/23, тип картки Універсальна Gold. Зі змісту виписки за договором б/н за період з 17.12.2012 року по 12.12.2024 року слідує, що [PERSON] користувався кредитними картками, а саме розраховувався в магазинах, здійснював поповнення мобільного рахунку, переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, тобто активно користувався кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором, станом на 10.12.2024 року, заборгованість відповідача становить 39\~007,54 грн., яка складається з: 31\~909,36 грн. - заборгованість за тілом кредита, 7098,18 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у томі числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. А тому, оскільки відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернув фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита в сумі 31\~909,36 грн. При цьому, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.12.2012 року не містить узгодження умов щодо відсоткової ставки, а тому відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків\~за період з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року. 12.02.2021 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій сторонами погоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, процентна ставка у розмірі 42,0% річних для картки «Універсальна», 40,8% річних для картки «Універсальна Gold». Згідно із наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за відсотками станом на 10.12.2024 року становить 7098,18 грн. Проте, суд враховує те, що згідно з розрахунком заборгованості за визначений банком період було нараховано відсотків за користування кредитом на суму 27\~313,75 грн., в тому числі в період\~з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року, коли відсоткова ставка\~між сторонами не була узгоджена, банком нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 17\~535,85 грн. Таким чином, банком було здійснено безпідставне нарахування відсотків на суму 17\~535,85 грн. З огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно нарахувало відсотків на суму\~17\~535,85 грн. за період з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року\~та одночасно заявило позовні вимоги про стягнення\~заборгованості за відсотками в розмірі 7098,18 грн.,\~загальна сума нарахованих відсотків за весь період, зазначений в позові, становить\~27\~313,75 грн., що свідчить про сплату відповідачем відсотків в розмірі 20\~215,57 грн. (27\~313,75 грн. 7098,18 грн.), а тому суд приходить до висновку про те, що у відповідача відсутня заборгованість перед банком за відсотками за користування кредитом, що є підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог із зазначених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № ZZ420B26МН від 20.12.2024 р. На підставі ст.141,142\~ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 1981,60 грн.

Outcome: partial