Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

в жовтні 2024 року позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 27 вересня 2021 року між АТ\~«Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-анкету №874419 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Позивач вказував, що [PERSON] з 27.09.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви №874419 з номером Кредитного договору №002/11750388-SP, йому надано кредит в межах максимальної суми загального ліміту кредитування, що складає 100000 гривень, фактичний строк користування кредитом 12 місяців, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Зазначав, що відповідачу надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000 грн. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Станом на 04.08.2024 року заборгованість за Заявою\~договором №002/11750388-SP від 27.09.2021 року становить 74433,70 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена)\~50000 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена)\~24433,70 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його заяву, в якій він просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тому суд на підставі ст.\~223\~ ЦПК України\~розглянув справу у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між АТ\~«Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету №874419 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». [PERSON] з 27.09.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви №874419 з номером Кредитного договору №002/11750388-SP, йому надано послугу кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000 грн. З виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] за період з 27.09.2021 по 04.08.2024 рік вбачається, що кредитні кошти від Акціонерного товариства «Таскомбанк» за вказаним вище кредитним договором він отримував та користувався ними. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] підписав Заяву-анкету № 874419 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», за умовами якої відповідач отримав грошові кошти шляхом встановлення кредитного ліміту. Відповідно до виписки по картці відповідача встановлено, що останній користувався кредитною карткою та наданими кредитними коштами. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн. заборгованості за тілом кредиту. Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення процентів, суд бере до уваги те, що в заяві-анкеті № 874419 від 27.09.2021 року процентна ставка не зазначена. Проте, позивач, заявляючи позовну вимоги про погашення кредиту, просить суд, у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути з відповідача і заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 24 433 грн. 70 коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, окрім розрахунку заборгованості, посилається на Публічну пропозицію (оферту) Акціонерного товариства «Таскомбанк» Тарифи за продуктом «Sportbank», які відповідач нібито отримав в мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що саме з цією офертою та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Таскомбанк». Тому суд не бере до уваги посилання позивача на вищезазначені документи в частині, що стосуються нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. За таких обставин, суд доходить висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, не можуть достовірно підтверджувати вищенаведене. Тому, з огляду на викладене, надані позивачем Публічна пропозиція (оферта) Акціонерного товариства «Таскомбанк», відомості картки за продуктом «Sportbank», зокрема, тарифи, не можуть вважатися складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений, позивач не зазначив. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 24433 грн. 70 коп., з огляду на недоведеність заявленої вимоги. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таксомбанк» заборгованості за кредитним договором у вигляді заборгованості з тіла кредиту в розмірі 50000 грн., в іншій частині вимоги позову задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 67.17%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 1627,12 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial