Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

1. 3 жовтня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 05.10.2007 по 18.09.2023 перебували у шлюбі. За час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку №066 у садовому товаристві «Маяк-2» (кадастровий номер 1210100000:08:794:0158), право власності на які зареєстроване за відповідачем. Відповідач заперечує право позивачки на придбане майно, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про визнання зазначеного майна об`єктом спільної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частини квартири та земельної ділянки (а.с.а.с. 1 10, 120 129). 2. 11 листопада 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що під час шлюбу сторони придбали не лише вказане у позові майно. Крім того, спору з приводу квартири і земельної ділянки між сторонами не існує, оскільки позивачка жодного разу не зверталася до відповідача по врегулювання майнових претензій. Відповідач просить відмовити позивачці у позові і визнати за позивачкою в цілому право власності на спірне нерухоме майно (а.с.а.с. 92 97). 3. У судовому засіданні представниця позивачки підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони від 05.10.2007 по 18.09.2023 перебували у шлюбі. За час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку №066 у садовому товаристві «Маяк-2» (кадастровий номер 1210100000:08:794:0158), право власності на які зареєстроване за відповідачем. Відповідач заперечує право позивачки на придбане майно. 4. Представниця відповідача у суді визнала заявлені позовні вимоги і просила ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. 5. 3 березня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачем (його представницею) позову. 6. Суд, заслухавши думки представниць сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом було встановлено, що сторони від 05.10.2007 по 18.09.2023 перебували у шлюбі (а.с.а.с. 25, 26). 8. За час шлюбу сторони придбали таке майно: - квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1088746812101) за договором купівлі-продажу квартири від 02.12.2016, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А. (реєстровий номер 17 746) (а.с.а.с. 27 33); - земельну ділянку № [NUMBER] у садовому товаристві «Маяк-2», розташовану у Новокодацькому районі м. Дніпра (загальна площа 0,1094 гектара, кадастровий номер 1210100000:08:794:0158) за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Єдаменко О.А. (реєстровий номер 2496) (а.с.а.с. 46, 47, 51 61). 9. Право власності на зазначене нерухоме майно при його придбанні було зареєстроване за відповідачем. 10. Відповідно до частини 1 статті 60, статті 63 Сімейного кодексу України (далі СК) майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав за поважною причиною самостійного заробітку (доходу). Подружжя мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. 11. Аналогічні положення містить у собі частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК). 12. Згідно з частиною 1 статті 61 СК об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, крім виключених з цивільного обігу. 13. За правилами, встановленими частиною 1 статті 57 СК, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. 14. У пункті 24 постанови від 21.12.2007 №11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленумом Верховного суду України роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК) . 15. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. 16. Відтак, ураховуючи встановлені судом обставини у контексті приведених вище норм матеріального закону, суд доходить висновку про те, що спірні квартира та земельна ділянка, безумовно, є предметами, на які поширюється право спільної сумісної власності сторін. 17. Частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 СК визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 18. За приписами частини 1 статті 71 СК майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. 19. Відтак суд вважає заявлений у справі позов про поділ майна обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 20. Підстав для задоволення позову в частині визнання спірного майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя суд не знаходить, оскільки такий спосіб захисту порушеного права не передбачений ані статтею 16 ЦК, ані статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 21. У порядку статті 142 ЦПК позивачці з державного бюджету підлягає поверненню 50% понесених нею судових витрат 4 121,11 грн (а.с. 11). 22.

Outcome: partial