Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

05.04.2024 року позивач Концерн «Міські теплові мережі», використовуючи систему «Електронний суд» звернулись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що концерн «МТМ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії. 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна у відповідності до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення №Х площею 80,50 м2 за адресою, [ADDRESS] Відповідно до вищенаведеного, станом на 01 листопада 2021 року типовий індивідуальний договір № 71201541 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] між Позивачем та [PERSON] укладеним. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії Відповідачу за період з 01.11.2021 31.01.2024 рр. на загальну суму 62\~207,97 грн. Відповідачка за період з 01.11.2021 31.01.2024 рр. не виконала свої обов`язки по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії згідно умов Договору, у зв`язку з чим за у Відповідача виникла грошова заборгованість у розмірі 62 207,97 грн. Внаслідок вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 62207,97 грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2024 року провадження у справі було відкрите в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці роз`яснено право на подачу відзиву. 20.05.2024 року, представник відповідачки адвокат Плецька Ю.В. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог по справі. Відзив обґрунтований тим, що відповідачці належить приміщення підвалу, де вся площа відноситься до неопалюваної площі, оскільки в ньому прокладено тільки розподільчі трубопроводи, що знаходяться в ізоляції та по проекту системи опалення будинку не передбачено встановлення радіаторів. Також зазначила, що позивачем порушено правила укладання нового типового договору, оскільки співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] фактично не приймали рішення про вибір моделі. Позивачем не надано документального підтвердження укладання типового договору та фактичного надання послуг з постачання теплової енергії у підвал. З розрахунку заборгованості неможливо зрозуміти по яким формулам Методики №315 були проведені розрахунки. Зазначила, що попередній орієнтований розрахунок правничих витрат відповідачки складає 10000 грн. 09.09.2024 року, через систему «Електронний суд», представник відповідачки адвокат Плецька Ю.В. подала клопотання про долучення до матеріалів справи Акта обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку від 01.07.2024 року, Рішення Виконавчого комітету ЗМР №474 від 30.07.2024 року. 13.12.2024 року, через систему «Електронний суд», представник відповідачки адвокат Плецька Ю.В. подала письмові пояснення в яких навела контррозрахунок заборгованості, який викладений по формулам 19 з першої редакції Методики №315 та по формулі 23 з другої редакції Методики №315, оскільки для неопалюваних приміщень взагалі не визначається теплове навантаження і для розрахунку теплових втрат в Гкал потрібно застосовувати одноставковий тариф. 08.01.2025 року, до суду, надійшла заява представника позивача Концерну «Міські теплові мережі» про зменшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що 30.07.2024 року рішенням виконавчого комітету ЗМР приміщення №Х будинку [ADDRESS] , яке належить відповідачу, визнано приміщенням з транзитними мережами опалення та зобов`язано позивача зробити відповідний перерахунок. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає за необхідне зменшити суму позовних вимог та період заборгованості. Таким чином, сума боргу за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 складає 38708,32 грн. 13.02.2025 року, представник позивача Концерн «Міські теплові мережі» надав письмові пояснення в яких зазначив, що нежитлове приміщення, яке знаходить у житловому будинку та через яке проходять транзитні трубопроводи системи опалення будинку неможливо віднесли до неопалювальних приміщень. Формула 19 методики (п.4 розділу V), може застосовуватись тільки до приміщень з індивідуальним опаленням. Також, застосування формули 23 можливо виключно для розрахунку загально-будинкових потреб (ЗБП) будинку. У контррозрахунку споживача відсутній розрахунок долі загально-будинкових потреб на приміщення №Х. площею 80.5м2% але згідно п.11 розділу IV методики «Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком» та п. 12 розділу IV методики: «Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудннкові потреби опалення будівлі /будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень». Тобто визначення долі ЗБП для всіх приміщень є обов`язковим. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. 20.02.2025 року, через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Плецька Ю.В. надала письмову промову в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити частково, а саме у розмірі 21508,59 грн., відповідно до наданого стороною відповідача контррозрахунку. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення, Х підвалу літ. А-5, загальною площею 80,5 за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, 710, 22.03.2010, видавник: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 316357401 сформованої 30.11.2022 року. (а.с.15) Станом на 01 листопада 2021 року Типовий індивідуальний договір №72220411 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: між Концерном «МТМ» та [PERSON] з 01 листопада 2021 року є укладеним (вказаний договір приєднання розміщений на офіційному сайті Концерну «МТМ»). Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту) Згідно з ч. 7\~ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»\~до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої\~статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг 02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступів мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6\~ст. 633 ЦКУ\~передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01 листопада 2021 року Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачем укладено типовий індивідуальний договір №72220411 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 4 Типового індивідуального договору № 72220411 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами\~Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п.11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої\~наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315. Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії за фактом її споживання. Отже, при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладних трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходиться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке відділяється від зазначених трубопроводів. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26 липня 2019 року. Враховуючи знаходження належного відповідачу нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальними. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, 2022-2023 років, 2023-2024 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м.Запоріжжі. Згідно пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року\~(далі\~Правила), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За приписами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з пп. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Рішення виконавчого комітету ЗМР приміщення №Х будинку [ADDRESS] , яке належить відповідачу, визнано приміщенням з транзитними мережами опалення та зобов`язано позивача зробити відповідний перерахунок. (а.с. 172) Загальна сума нарахувань за період з листопада 2021 року по січень 2024 року, як зазначено позивачем в заяві про зменшення позовних вимог, з урахуванням перерозподілу, як для приміщення з транзитними мережами опалення складає 38708,32 грн. з ПДВ, а саме: умовно-змінна частина 28182,51 грн. з ПДВ (51682,16 грн. 23449,65 грн.); умовно-постійна частина 9943,81 грн. з ПДВ; абонентська плата 582,00 грн. з ПДВ. Щодо формул застосованих при розрахунку вартості теплової енергії, суд приймає до уваги, що у контррозрахунку споживач до розрахунку обсягу Гкал на приміщення застосовує формулу 19 (першої редакції методики). Формула 19 методики стосується п.4 розділу V методики: «Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та ГВП». Згідно п. 1 розділу V «Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення, складається із: загального, що розподіляється між усіма приміщеннями; індивідуального. що дорозподіляється на неопалюване приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням. через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, за обсяг з силової енергії, що надходить від таких трубопроводів у це приміщення. За відсутності результатів енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем будівлі при розподілі загальні обсяги теплової енергії, втраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудннкової системи опалення, приймаються як частки від загальною обсягу спожитої теплової енергії на опалення будівлі (Qоп буд.) та загального обсягу з силової енергії, витраченої на ГВП у будівлі (QГВПбуд.) у січні попереднього опалювальної о періоду згідно з пунктом 2 розділу V ній Методики. Індивідуальні обсяги теплової енергії від транзитних трубопроводів визначаються згідно з пунктом 4 нього розділу. п.4. Обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки не ізольованого транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньо-будинкової системи опалення (Qоп інд.ф.с),. визначається розрахунково або за результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення. Неопалюване приміщення - приміщення у будівлі, яка забезпечується тепловою енергією від централізованого або автономного джерела теплопостачання та у якому не нормується температура внутрішнього повітря і відсутні опалювальні прилади будь-якого типу та трубопроводи внутрішньо будинкової системи теплопостачання та постачання гарячої води. Приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднане від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря. Отже, нежитлові приміщення, які знаходиться у житловому будинку та через які проходять транзитні трубопроводи системи опалення будинку не можливо віднести до неопалювальних приміщень. З огляду на вищевикладене, формула 19 методики (п. 4 Розділу V), може застосовуватись тільки до приміщені з індивідуальним опаленням. Формула 23 методики стосується розділу IV методики: «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення». Тобто, застосування формули 23 можливо тільки для розрахунку загально-будинкових потреб будинку (у разі надання інформації стосовно довжини трубопроводів, площ місць загального користування та допоміжних приміщень будинку), а не для розрахунку обсягу спожитої теплової енергії приміщення споживача. Отже, неможливо прийняти конррозрахунок відповідача, враховуючи, що здійснюючи розподіл теплової енергії, методикою вимагається, окрім розподілу теплової енергії, що надходить до приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення ГВП, що прокладені у цих приміщеннях, додатково для окремого приміщення з транзитними мережами опалення розподіляється доля ЗБП ( загально-будинкових потреб) ( розділ 11, 111 Методики, ст. 10\~Закону України « Про комерційний облік»). Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або\~законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд встановив, що свої зобов`язання з надання послуги з постачання теплової енергії позивач виконав належним чином. Відповідачка, у свою чергу, порушила свої зобов`язання та своєчасно не вносила оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 38708,32 гривень. Таким чином суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому його необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 38708,32 гривень. Згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву (з урахуванням зменшених позовних вимог) задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved