Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

ТОВ відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.06.2024 між [PERSON] та ТОВ "Споживчий центр" укладений кредитний договір № 11.06.2024-100001376, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит, у розмірі 8000 грн. строком на 124 дні, зі сплатою відсотків у розмірі 1,47% за один день користування Кредитом. Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 8000 грн. Однак, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість, в сумі 26560 грн., з яких: 8000 грн. тіло кредиту, 12400 заборгованість по процентам та 2160 грн. комісії, неустойки 4000 грн. На підставі ст.ст.274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви з додатками, про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України та направлення судової повістки за місцем проживання, яка повернулась на адресу суду без вручення, з відміткою "адресат відсутній", однак, на час розгляду справи по суті, відповідач відзиву на позов до суду не подав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.06.2024 між [PERSON] та ТОВ "Споживчий центр" укладений кредитний договір № 11.06.2024-100001376, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти, в сумі 8000 грн., строком на 124 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 1,47 % за 1 один день користування кредитом, Сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 11.06.2024, копією пропозиції укладення кредитного договору та паспортом споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача. На підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит, у розмірі 8000 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, в сумі 26560 грн., з яких: 8000 грн. тіло кредиту, 12400 заборгованість по процентам та 2160 грн. комісії, неустойки 4000 грн. Відповідно до частин першої, другої ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Нормою ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Положеннями ст.12 Закону України\~"Проелектронну\~комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 11.06.2024, пропозицію укладення кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] . Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти, в сумі 8000 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Вказана заборгованість не спростовна відповідачем. А відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, в сумі 26560 грн., з яких: 8000 грн. тіло кредиту, 12400 заборгованість по процентам та 2160 грн. комісії, неустойки 4000 грн. Статтею 1054 Цивільного кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved