Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

І. Суть спору 05.02.2025 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві покликається на те, що її матір - [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . 3 дня смерті матері відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] із земельною ділянкою площею 0.15 га, розташованою по [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва i обслуговування житлового будинку та господарських будівель i споруд, та на земельну ділянку площею 0.51 на території с. Морозовичі, Володимирського (Іваничівського) району Волинської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Батько заявника [PERSON] який помер [INFO] , був власником вищезазначеного майна. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ( [PERSON] ), яка постійно проживала з ним на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , однак юридично своїх спадкових прав не оформила. Заявник є дочкою спадкодавця ( [PERSON] ), являється спадкоємцем першої черги за законом, однак звернувшись до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав, отримала відмову від 23.01.2025 року у вчиненні нотаріальних дій, оскільки під час відкриття спадщини після смерті матері вона не мала постійного місця реєстрації разом із спадкодавцем. [PERSON] зазначає, що не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, оскільки постійно проживала разом із нею, доглядала до її смерті, похоронила в с. Морозовичі та вважала, що прийняла спадщину. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Позиція учасників справи Заявник [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У заяві просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 4). Представник заінтересованої особи Поромівської сільської\~ради Володимирського\~району Волинської\~області в судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи (а.с. 37). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 10.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Постановлено витребувати із Іваничівської ДНК Волинської області Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо [PERSON] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання ( [ADDRESS] ) та щодо [PERSON] , який помер [INFO] , останнє місце проживання ( [ADDRESS] ), у разі наявності спадкових справ, - їх копії, інформацію щодо всіх наявних заповітів спадкодавців (заповідачів), - їх копії, а також інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину. Витребувати із Поромівської сільської раді Володимирського району Волинської\~області інформацію про осіб, які фактично проживали та були зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання 25.02.2025 року учасники справи не з`явилися. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Учасники справи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду цієї справи без участі заявника та заінтересованої особи Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області (її представника). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1954 року (а.с. 8). Батьки заявника [PERSON] та [PERSON] одружилися 03.07.1949 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.09.1949 року. Прізвище подружжя зазначено - « [PERSON] » (а.с. 7). Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2007 року (а.с. 6). Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2011 року (а.с. 5). Відповідно до копії довідки № 336 від 23.12.2024 року Поромівської сільської ради, згідно погосподарської книги Морозовичівської сільської ради власником будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . Станом на 08.11.2007 року за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Станом на 18.10.2011 року вищезазначеною адресою була зареєстрована і проживала по день смерті [PERSON] (а.с. 9). Згідно з погосподарського обліку форма 1 та облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки, за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , які померли. Їх дочка [PERSON] проживала за вищезазначеною адресою, однак без реєстрації (а.с. 10-11). Відповідно до копії будинкової книги, заявник та її батьки проживали у будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 12-14). Відповідно до Акту про фактичне проживання особи без реєстрації від 17.01.2025 року виданого Поромівською сільською радою, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала із своєю матір`ю [PERSON] до часу її смерті, тобто до [INFO] за адресою [ADDRESS] , без реєстрації місця постійного проживання за зазначеною адресою. Вони проживали тривалий час, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] здійснювала постійний догляд за матір`ю, яка потребувала цього за станом здоров`я, доглянула матір та її поховала в с. Морозовичі. Продовжує проживати в цьому будинку до теперішнього часу (а.с. 15). Відповідно до довідки Поромівської сільської ради від 23.12.2024 року за № 050/01.14, заявник [PERSON] проживала разом із своєю матір`ю по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21.11.2003 року (а.с. 17). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4693645 від 09.09.2004 року, будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , частка 1/1 (а.с. 18). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,15 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, про що свідчить копія Державного акту серії ВЛ №041209 від 24.02.2006 року (а.с. 19). [PERSON] також є власником земельної ділянки площею 0,51 га. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, про що свідчить копія Державного акту серії ВЛ №041210 від 24.02.2006 року (а.с. 20). Відповідно до копії рішення Морозовичівської сільської ради від 31.05.2016 року за №6/2, вул. Колгоспна в с. Морозовичі перейменована на [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до копії Додатку до розпорядження КМУ від 12.06.2020 року №7080-р, встановлено, що Промівська, Бужанська, Морозовичівська та Старолішнянська сільські ради увійшли до Поромівської територіальної громади (а.с. 22). Відповідно до копії постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020, постановлено утворити у Волинській області Володимир-Волинський район у складі, в тому числі, територій Поромівської сільської ради (а.с. 24). Також Постановою Верховної Ради України від 18.07.2022 року постановлено перейменувати Володимир-Волинський район на Володимирський район (а.с. 24). [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки заявник була зареєстрована за іншою адресою на час відкриття спадщини, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №6/02-31 від 23.01.2025 року приватного нотаріуса Башинської Л.П. (а.с. 25). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/015280226 від 25.12.2024 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно з довідкою від 20.02.2025 року № 078 виданою Поромівською сільською радою, станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] (15.12.1926-18.10.2011) та проживала без реєстрації дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 39). Відповідно до довідки від 20.02.2025 року за № 079, що видана Поромівською сільською радою, на день смерті [PERSON] , [INFO] , разом з нею проживала без реєстрації дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 39 зворот). Відповідно до копій інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80088552 від 13.02.2025 та № 80088586 від 13.02.2025 на [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] спадкові справи в Іваничівській ДНК не заводились, заповіти не посвідчувались (а.с. 40-50). V. Застосоване судом законодавство Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтерес. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. VI. Висновки суду Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник [PERSON] проживала за вищезазначеною адресою разом із своєю матір`ю, однак без реєстрації, про що свідчить копія облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, Акт про фактичне проживання особи без реєстрації, довідки від 23.12.2024 та 20.02.2025 року видані Поромівською сільською радою, а також Витяг з реєстру територіальної громади. Ураховуючи наведене вище, суд вважає, що зібрані у справі докази є належними та допустимими, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника разом із своєю матір`ю на момент відкриття спадщини та на час розгляду справи судом не встановлено існування спору між учасниками справи та порушення прав та інтересів інших осіб. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved