Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

02 грудня 2024 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області\~через систему "Електронний суд" звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 30.04.2024-100002136 від 30.04.2024 року у розмірі 21072 грн 00 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 квітня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 30.04.2024-100002136. Представник позивача у позовній заяві стверджує, що відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 84 дні, дата повернення кредиту 05 серпня 2024 року, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. У позовній заяві позивач зазначив, що ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 21072 грн 00 коп., чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". 24 лютого 2025 року представник відповідача і адвокат Маковійчук П.В. подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що відповідач позов не визнає, мотивуючи тим, що відповідач не укладала жодних угод на отримання кредиту та грошові кошти від фінансових організацій не отримувала. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву стверджує, що позивачем не надано суду належних доказів факту отримання відповідачем коштів в кредит, позивач не надав первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами. Також, представник відповідача вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження використання відповідачем кредитних коштів та наявності у відповідача заборгованості, на підставі наведеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 30 січня 2025 року о 10 год. 00 хв. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року відкладено розгляд справи на 27 лютого 2025 о 10 год. 30 хв. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились, хоча відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 30 квітня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) №30.04.2024-100002136 шляхом підписання відповідачем заявки та договору одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 3.1 Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2 Договору визначено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Умови договору встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.3.3. договору). З відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №30.04.2024-100002136 вбачається, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 30/04/2024, сума кредиту 8000 грн 00 коп., строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 05.08.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до умов договору та заявки, відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 30 квітня 2024 року, ID платежу 2456230420. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач належним чином свої зобов`язання з повернення отриманих коштів не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19 серпня 2024 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 21072,00 грн, з яких: основний борг становить 8000,00 грн, проценти 9072,00 грн та неустойка 4000,00 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Статтями 12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором № 30.04.2024-100002136 від 30.04.2024, який був укладений згідно чинного законодавства, позивач виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, натомість доказів погашення заборгованості перед позивачем за вказаним договором відповідач суду не надала. За наведених обставин, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved