Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

У січні 2025 року представник позивача ТОВ «КФ.ЮА» звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, за кредитним договором №00020126091 у загальному розмірі 22129,01 грн. Позов обґрунтовано тим, що 19 грудня 2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено кредитний договір №00020126091 та надано відповідачу кредит у сумі 4099,00 грн. строком до 17 січня 2021 року з базовою процентною ставкою 1,59% на день та процентною ставкою у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% на день. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та перерахував відповідачу грошові кошти. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснивши погашення заборгованості. Заборгованість відповідача за кредитним договором №00020126091, станом на 15 листопада 2024 року становить 22129,01 грн., яка складається з наступного: 4099,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 712,91 грн. - інфляційне збільшення (за період з 18 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року), 1955,10 грн. - проценти; 15372,00 грн. - проценти поза межами строку дії договору (за період з 18 січня 2021 року по 16 червня 2021 року). У зв`язку з наведеним представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00020126091 від 19 грудня 2020 року в розмірі 712,91 грн., а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, у зв`язку з чим, ТОВ «КФ.ЮА» звернулось до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2025 року було відкрито провадження у даній справі, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, в призначене судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, жодних заяв чи клопотань до суду від імені відповідача не надходило У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 19 грудня 2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020126091, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 4099 грн. строком на 30 днів до 17 січня 2021 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,59% на день. Згідно з п. 5.2, 5.8 кредитного договору №00020126091 від 19 грудня 2020 процентна ставка становить 1,59 % на день в межах строку кредитування, оскільки строк дії договору кредиту з 19 грудня 2020 року по 17 січня 2021 року (30 днів). Натомість, відповідно до п.5.13 кредитного договору №00020126091 від 19 грудня 2020 процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору складає 2,50 % на день. Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 4099,00 грн. підтверджується актом про видачу грошових коштів від 19 грудня 2020 року в якому [PERSON] власноруч підписом та прописом суми кредиту підтвердив факт отримання коштів. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором щодо повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір заборгованості [PERSON] суд зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «КФ.ЮА» за кредитним договором №00020126091 від 19 грудня 2020 року відповідач має заборгованість станом на 15 листопада 2024 в розмірі 22129,01 грн., яка складається з наступного: 4099 грн. заборгованість за тілом кредиту, 712,91 грн. - інфляційне збільшення за період з 18 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року, 1955,10 грн. - проценти за користування кредитом, 15372,00 грн. - проценти поза межами строку дії договору (ч.2 ст.625 ЦК України) за період з 18 січня 2021 року по 16 червня 2021 року. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене суд зазначає, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак, якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Отже, регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України та охоронна норма ч.2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року по справі № 912/1120/16. Таким чином, якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема, настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Так само, якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України. За п. 5.13 кредитного договору №00020126091 від 19 грудня 2020 року процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору складає 2,50 % на день, тобто відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки нараховуються у випадку порушення клієнтом умов договору. Відтак, зі змісту даного пункту договору вбачається, що плата за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою встановлено саме за порушення строків повернення кредиту, тобто за невиконання грошового зобов`язання. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то за ч.2 ст.625 ЦК України на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити проценти від простроченої суми боргу. Однак суд зазначає, що нарахована відповідачу заборгованість за процентами відповідно кредитного договору №00020126091 від 19 грудня 2020 року більше ніж у п`ять разів перевищує заборгованість за тілом виданого боржнику кредиту. Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір річних процентів за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір річних відсотків, як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція була вкладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року по справі № 902/417/18. Враховуючи вищевикладене, в охоронних правовідносинах, в яких права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, суд, з огляду на неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді річних процентів, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, з відповідача, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, вважає, що нарахований за умовами кредитного договору розмір процентів в сумі 15372,00 грн. не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, внаслідок чого в цій частині підлягає зменшенню до розміру боргу за тілом кредиту, тобто до 4099 грн. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «КФ.ЮА» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00020126091 від 19 грудня 2020 року в розмірі 10866,01 грн., яка складається з наступного: 4099,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 712,91 грн. - інфляційне збільшення за період з 18 січня 2021 року 23 лютого 2022 року, 1955,10 грн. - проценти за користування кредитом, 4099,00 грн. - проценти поза межами строку дії договору (ч.2 ст.625 ЦК України). Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 3028,00 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial