Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позову вказано,\~що між\~не (позивачкою\~ [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] 16.03.2024 року був укладений шлюб, зареєстрований Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 39. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину сина: [PERSON] , [INFO] . Також позивачка\~зазначає,\~що спільне\~життя між\~нею та\~відповідачем не\~склалось і\~на даний\~час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому їх шлюб набув формальних ознак. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем є неможливим, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати, не надаючи їм строк на примирення, а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.01.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. При цьому, 26.02.2025 року подала до суду заяву, в якій вона просить розглядати справу №711/747/25 без її участі, в якій одночасно вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти прийняття судом заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, натомість, судова повістка-повідомлення на ім`я [PERSON] повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивачки щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в письмовій заяві від 26.02.2025 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 110 СК України, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2024 року між [PERSON] та\~ [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 39 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] )/а.с. 3/. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину сина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] )/а.с. 5/. На даний\~час подружні\~відносини між\~сторонами не\~підтримуються,\~шлюб носить\~формальний характер.\~Сторони проживають\~окремо та\~спільного господарства\~не ведуть. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про відшкодування позивачці судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати\~по справі\~складаються з\~витрат позивачки\~з оплати\~судового збору,\~сплаченого за\~подання позову\~в розмірі\~1\~211\~грн.\~20\~коп.\~/а.с\~1/. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені повністю, відповідно понесені нею витрати у вигляді судового збору у розмірі 1\~211 грн. 20 коп., на підстав п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК, підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved