Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

В жовтні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що 29.07.2003 на підставі Ордеру № 30132, виданого Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією, позивачка із сім`єю вселилась у квартиру [ADDRESS] , де в подальшому зареєструвала місце свого проживання. На даний час в квартирі зареєстровані 3 особи, а фактично проживають позивачка [PERSON] та її онука [PERSON] . Відповідач [PERSON] в квартирі зареєстрований, проте не проживає з 2015 року після розлучення з [PERSON] . З 2015 року відповідач участі в утриманні житла не приймає, його місце проживання та перебування позивачці не відомо. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації тривалий час, його речі та документи в квартирі відсутні, а також у зв`язку з тим, що реєстрація відповідача в квартирі покладає на позивачку додатковий тягар по оплаті житлово-комунальних послуг та унеможливлює в повному обсязі користування майном, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 16.01.2025 від представника третьої особи Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшли письмові пояснення в яких остання просила проводити розгляд справи за її відсутності. 20.02.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, справжність підпису [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О.А 15.02.2025, зареєстрована в реєстрі за № 27. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Відповідач у заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в підготовчому засіданні докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві та у заяві відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] з таких підстав. Відповідно до положень статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною третьою статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Судом встановлено, що 29.07.2003 на підставі Ордеру № 30132 серія Б на жиле приміщення, виданого Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією, на підставі розпорядження Печерської районної державної адміністрації від 23.07.2003 № 1101, позивачка у складі сім`ї: [PERSON] , [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS] , де в подальшому зареєструвала місце свого проживання. За наданими доказами встановлено, що у спірній квартирі зареєстровані та проживають: позивачка [PERSON] та її онучка [PERSON] . Відповідач [PERSON] в квартирі зареєстрований, прете не проживає з 2015 року, після розлучення з [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наступними доказами: актами про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації від 14.09.2023, 14.09.2024, які були складені та підписані мешканцями будинку [ADDRESS] , заявою відповідача про визнання позову (а.с. 7-8, 59). Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, суду не надано. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що внаслідок перебування відповідача на реєстраційному обліку у спірній квартирі, вона змушена щомісячно сплачувати додаткову суму комунальних платежів, що покладає на неї фінансові витрати. Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього Кодексу визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, до яких, зокрема, відноситься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення матеріального закону. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи надані позивачем докази, а також те, що відповідач безумовно визнав позов, про що подав відповідну заяву, порушені права позивача підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved