Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Заявник\~\~ [PERSON] в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.1991 року, який посвідчено ст. державним нотаріусом другої Первомайської державної нотаріальної контори Сулімою В.Ф., реєстровий № 1-2108 та зареєстрованого Первомайським МБТІ 30.07.1991 року за №11111, він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Так, наразі заявник не може розпорядитися своїм майном оскільки допущено описку в написанні його прізвища, а саме замість вірного « [PERSON] », вказано помилково « [PERSON] » і « [PERSON] ». Заявник та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, представник заявника надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, додатково зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви. 11.02.2025 на підставі ухвали судді відкрито провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що заявник\~\~ [PERSON] , [INFO] , громадянин України, паспорт серії [NUMBER] , виданий 22.04.1998 року. Відповідно до договору купівлі продажу від 23.07.1991 року, який посвідчено ст. державним нотаріусом другої Первомайської державної нотаріальної контори Сулімою В.Ф., реєстровий № 1-2108 та зареєстрованого Первомайським МБТІ 30.07.1991 року за № 11111, житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , а у самому договорі прізвище вказано [PERSON] . У паспорті серії [NUMBER] від 22.04.1998 року, у картці фізичної особи - платника податків від 27.04.2010, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5900555602024 прізвище заявника зазначено, як « [PERSON] ». Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~\~\~Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, факт належності заявнику договору\~купівлі-продажу від 23.07.1991 року підтверджується паспортом громадянина України, карткою фізичної особи - платника податків Первомайської ОДПІ, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що додані до матеріалів справи та в яких збігається прізвище, ім`я, по батькові, дата, місяць та рік народження заявника. Заявник звернувся із заявою до суду про встановлення юридичного факту з метою належного оформлення своїх прав на майно та вільного розпорядження ним. Оскільки невідповідність в написанні особистих даних в правовстановлюючому документі (договорі купівіл-продажу від 23.07.1991) перешкоджає реалізації заявником права на належне розпорядження своїми правами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про доводи заявника обгрунтовані, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати залишити за заявником. На підставі ст.ст.\~293,\~315 ЦПК України,

Outcome: approved