Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовує тим, що 25.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200513971 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, на умовах повернення, платності, строковості, банк надав позичальнику в користування кредитні кошти в розмірі 17522,84 грн. з встановленим строком користування з 25.04.2016 по 25.04.2017, а відповідач зобов`язався повернути отримані ним кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Банк виконав свої зобов`язання повністю. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі та в визначений строк. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України № 14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс», набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, відповідно до якого позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за цим Кредитним договором. Станом на 21.11.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 48810,44 грн., з яких: - 16183,65 грн. - заборгованість за кредитом; - 32626,79 грн. - заборгованість за відсотками, що розрахована станом на дату укладення договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020 та проводились ПАТ «Банк Михайлівський». Окрім того, позивач надає відомості про нарахування 3% річних у сумі 4397,40 грн. та суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у сумі 21987,47 грн., що разом із заборгованістю відповідача за кредитним договором 48810,44грн. становить 75195,31 грн. За таких умов позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 75195,361 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.12.2024 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно копії Анкети № 2713722 від 25.04.2016 [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» про видачу кредиту у сумі 17522,84грн. Згідно копії заяви № 200513971 від 25.04.2016, клієнт [PERSON] пропонує (робить оферту) ПАТ «Банк Михайлівський» укласти кредитний договір на вказаних умовах. Сума кредиту: 17522,84 грн., строк кредитування: 365 днів з 25.04.2016 по 25.04.2017, розмір кредитної ставки: 0,0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 0% до 0 місяця строку дії Кредитного договору включно та 3,99% з 1 місяця строку дії Кредитного договору та до закінчення строку його дії. Разова комісія за видачу кредиту: 1,5 %. Сукупна вартість Кредиту: 7395% річних. Щомісячний платіж: 2174,00грн. Останній платіж: 2178,76грн. Дата платежу: 25 числа кожного місяця: з 05/2016 по 04/2017. Кошти просив переказати на рахунок одержувача № [NUMBER] в ПАТ "Платинум Банк". Також просив на умовах, викладених в цій Заяві, в Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку, зазначених в Розділі 4 «Інформація про Картку» ОП Заяви, та в Тарифах по картках банку укласти з ним Договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого: випустити на його ім`я платіжну картку, відкрити йому поточний рахунок, встановити йому кредитний ліміт в межах п`ятдесяти тисяч гривень та здійснювати у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування Рахунку Картки, строк дії якого буде відповідати строку дії Договору про Картку. Згідно копії графіку платежів до Кредитного договору № 200513971 від 25.04.2016, рахунок: [NUMBER] , ПАТ «Банк Михайлівський» повідомляє [PERSON] , що відповідно до поданої ним заяви (пропозиції) про укладення договору, Банк уклав з ним Кредитний договір № 200513971 від 25.04.2016 та надав йому кредит у розмірі 17522.84 гривень, відкрив для [PERSON] рахунок № [NUMBER] для використання в рамках вказаного Кредитного договору, кількість платежів за Кредитним договором складає: 12. Графік містить відомості про рекомендовані дати платежу за період з 20.05.2016 по 20.04.2017. Сума платежу за розрахунковий період: 26092,76 грн., з яких погашення основної суми кредиту: 17522, 84 грн., щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 8389,92 грн., комісія за видачу кредиту: 262,84грн., плата за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості за кредитним договором: 100,00 грн., плата за підтвердження проведення платежів та стану заборгованості за кредитом за допомогою SMS-сервісу: 180,00 грн., послуги страхування: 2160,00 грн. Реальна процентна ставка по кредиту: 73,95%, абсолютне подорожчання кредиту: 11092,76грн. Згідно копії довідки ПАТ «Банк Михайлівський» про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 05.04.2016, вона містить відомості про умови кредитних продуктів Кредит готівкою «Платинум» та Кредитна картка «МКредитка». Згідно копії Договору добровільного страхування життя № NS 200513971 від 25.04.2016 Товариство з додатковою відповідальністю «СК Арсенал Лайф» та [PERSON] уклали даний договір, предметом якого є майнові інтереси пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Застрахованої особи, яка уклала з ПАТ «Банк Михайлівський» Кредитний договір № 200513971 від 25.04.2016 строком дії на 12 місяців. Згідно даних розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 200513971 від 25.04.2016, інфляційних втрат, основна сума заборгованості за договором становить 48810,44 грн., надано розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період грудень 2021 - жовтень 2024 року, який становить 21987,47 грн. - інфляційні втрати, 4397,40 грн. 3% річних. Період прострочення вказано 1097. Загальна заборгованість: 75195,31 грн. (48810,44,+21987,47+4397,40) Постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.01.2023, ВП № 66491947 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/11298/16, виданого 12.07.2021 про зобов`язання ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №1 і №2. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2022, ВП № 66483131 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.М. постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/11298/16, виданого 12.07.2021 про зобов`язання ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №1 і №2. Рішенням Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 по справі № 910/11298/16 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 № 1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Відповідно до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» (Новий кредитор) та ПАТ «Банк Михайлівський» (Банк), Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржник, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Згідно копії платіжного доручення № 25 від 09.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало кошти в сумі 5307308,39грн. на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», призначення платежу: 04; GL16N618071; протокол # UA -EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020р. ТОВ «Діджи Фінанс» ЄДРПОУ 42649746, без ПДВ. Згідно копії витягу з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 вбачається запис № 106122, ПІБ боржника: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору 200513971, дата відкриття кред итного договору 25.04.2016, сума видачі кредиту: 17522,84 грн., загальний залишок заборгованості: 4810,44, заборгованість по тілу кредиту: 16183,65 грн., заборгованість за доходами: 32626,79 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 48810,44грн., з яких: 16183,65 грн. заборгованість за кредитом, 32626,79грн. заборгованість за відсотками. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем [PERSON] не надано. Статтею204\~ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 48810,44грн. слід задовольнити. Щодо вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3-х процентів річних суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних витрат у сумі 21987,47 грн., про що надано розрахунок за період грудень 2021 року жовтень 2024 року, та про стягнення 3-х відсотків річних, про що надано розрахунок за період з 20.11.2021 по 20.11.2024 1097 календарних днів у сумі 4397,40грн. Суд погоджується\~з твердженням\~позивача про\~право стягнути\~вказані виплати\~однак зауважує,\~що відповідно\~до п.\~18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у\~період дії\~в Україні\~воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від відповідальності,\~визначеної статтею\~625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~від 24\~лютого 2022\~року №\~64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та такий стан діє на цей час. За таких обставин вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3-х процентів річних у період з 24.02.2022 та до цього часу до задоволення не підлягають. Згідно положень ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи викладене суд вважає за можливе задовольнити вказані вимоги позивача частково та стягнути інфляційні витрати та 3 проценти річних за період, вказаний позивачем та до початку дії воєнного стану в Україні, тобто до 24.02.2022. За таких умов, інфляційні витрати будуть становити 1727,07 грн. (за період грудень 2021 року - лютий 2022 року); три відсотки річних будуть становити 385,14 грн. (за період 20.11.2021 23.02.2022, 96 днів). Тому з урахуванням розміру розрахованих судом інфляційних витрат та 3-х процентів річних, загальна сума заборгованості за позовом, що підлягає до відшкодування з відповідача на користь позивача становить 50922,65 грн. (48810,44 +1727,07 +385,14). Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково то відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1640,46 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до Договору № 26 про надання правової допомоги, укладеного 15 лютого 2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» (адвокатське бюро), клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Розділом 2 Договору «Обов`язки адвокатського бюро» визначено обов`язки адвокатського бюро з надання юридичної допомоги. Також договір містить розділи обов`язки клієнта, Порядок розрахунків, Конфіденційність та адвокатська таємниця, Форс-мажор, Строк дії договору, Зміна умов даного договору, Інші умови та Реквізити сторін. П. 4.7 Договору визначено тарифікацію наданих клієнту послуг згідно вказаної тарифної сітки. Згідно Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, адвокатським бюро було надано послуги: підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості - 7000,00 грн. Згідно Додаткової угоди від 15.02.2024 до Договору № 26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, розширено розділ «1 Предмет договору» в частині надання послуг клієнту у справі щодо стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс»та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» було укладено Договір № 26 про надання правової допомоги від 15.02.2024, згідно з яким замовник доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Детальним описом визначено вартість наданих послуг, однак така сума не узгоджена сторонами у відповідності до положень п. 4.4-4.5 Договору. Також позивачем не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що позивач сплачував АБ «Анастасії Міньковської» будь-які кошти в якості оплати за надані юридичні послуги, у відповідності до умов Договору № 26 про надання правової допомоги від 15.02.2024. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial