Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

07 листопада 2024 року представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. через систему «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначено, що 13.06.2019 року АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору №2001332238301, видано [PERSON] видано кредит у сумі 20000 гривень. 15.10.2019 року АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору №1001428321201, видано [PERSON] видано кредит у сумі 28000 гривень. Відповідач довготривалий строк не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість яка станом на 09.09.2024 складає 69071,95 гривень, з яких: 1) № 2001332238301 від 13.06.2019 року в розмірі 30735,26 гривень, що складається з: 18935,94 гривень заборгованість за кредитом; 11799,32 гривень заборгованість процентами; 2) за кредитним договором № 1001428321201 від 15.10.2019 року в сумі 38336,69 гривень, що складається з: 23263,07 гривень заборгованість за кредитом; 9,57 грн. заборгованість процентами; 15064,05 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашена. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 69071,95 гривень та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 02 грудня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позову зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2019 року [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із заявою № 2001332238301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується її особистим підписом у заяві. Цього ж дня [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 10000,00 гривень, у вигляді кредитного ліміту, встановленого на видану їй кредитну картку, із стандартною процентною ставкою із процентною ставкою 47,88 %. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001332238301, [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, а саме: 18.10.2019 року кредитний ліміт збільшено до 15000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 13.02.2020 року - збільшено до 20000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %. Також 15 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із заявою № 1001428321201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується її особистим підписом у заяві. Цього ж дня [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 28000,00 гривень, шляхом перерахування на банківських рахунок відкритий на ім`я [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією № TR.38249500.94453.8810 від 15.10.2019 року, призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 1001428321201 від 15.10.2019 року. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договорів кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договорами виконав в повному обсязі й надав позивачу можливість користуватись кредитними коштами на визначених сторонами умовах. З наданої позивачем виписок по рахунку встановлено, що відповідач активно користувалась коштами Банку та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між нею та Банком. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, всупереч умов кредитних договорів [PERSON] належним чином не виконувала покладені на неї обов`язки щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунку, станом на 09.09.2024 року складає 69071,95 гривень, з яких: - за кредитним договором № 2001332238301 від 13.06.2019 року в розмірі 30735,26 гривень, що складається з: 18935,94 гривень заборгованість за кредитом; 11799,32 гривень заборгованість процентами; - за кредитним договором № 1001428321201 від 15.10.2019 року в сумі 38336,69 гривень, що складається з: 23263,07 гривень заборгованість за кредитом; 9,57 грн. заборгованість процентами; 15064,05 грн. заборгованість за комісією. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою (повідомленням) про усунення порушення кредитних зобов`язань від 09.09.2024 року № KHO-44.2.2/555, в якому просив [PERSON] погасити наявну заборгованість за кредитним договором № 2001332238301 в сумі 30735,26 гривень та за кредитним договором № 1001428321201 в сумі 38336,69 гривень. Дану вимогу, відповідно до Списку № 20240911 ПУМБ_1260 направлено на адресу відповідача рекомендованим листом. Проте, відповідачем її залишено без належного реагування. Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримав та використовував кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами № 2001332238301 від 13.06.2019 року, № 1001428321201 від 15.10.2019 року в загальному розмірі 69071,95 гривень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. З звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 246 від 04 вересня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved