Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

23.10.2023 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , записавши батьком дитини [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно; та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач є батьком дитини. Після народження дитини відповідач декілька разів бачився з дитиною, однак у зв`язку із тим, що він висловлює сумніви щодо батьківства позивач звернулась до суду з позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.10.2023 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.01.2024 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 03.07.2024 р. від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про повернення ухвали від 23.01.2024 року до суду без виконання у зв`язку із неявкою [PERSON] для відібрання зразків біологічного матеріалу. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2024 року відновлено провадження у справі, продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.11.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом подачі відзиву не скористався. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі N 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Виходячи з вищевказаного, враховуючи обставини повернення надісланих відповідачу повісток "за закінченням терміну зберігання", що є належним способом повідомлення учасника про розгляд справи, передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 29.08.2018 р. Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис №1128 та видано відповідне свідоцтво. Батьком дитини записаний [PERSON] за ч. 1 ст. 135 СК України, матір`ю [PERSON] . 18.11.2024 р. у підготовчому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка повідомила, що знайома із позивачем майже десять років, з відповідачем особисто познайомилась вже після народження дитини [PERSON] та бачила його декілька разів, коли він приїжджав навідати дитину. З початку повномасштабного вторгнення росії, [PERSON] бачила лише через соціальні мережі. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed