Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У листопаді 2024 року заявник звернулась до суду із вищезазначеною заявою, у якій просила оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , від дня його вірогідної смерті [INFO] під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану. В обґрунтування зазначає, що 28 лютого 2022 року чоловік заявника [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до вч [NUMBER] , проходив службу у вч [NUMBER] . Сповіщеннями від 09 квітня 2022 року та 11 квітня 2022 року начальник штабу вч [NUMBER] повідомив заявника, що солдат [PERSON] загинув в бою за свободу і незалежність України 07 квітня 2022 року в Харківській області. Листом від 26 квітня 2022 року командир вч [NUMBER] повідомив, що [INFO] під час бойового зіткнення загинули військовослужбовці вч, серед яких був солдат [PERSON] , тіло солдата неможливо евакуювати, відтак статус солдата [PERSON] змінено на безвісти зниклого. Відповідно до витягу з наказу від 29 червня 2022 року командира вч [NUMBER] , солдат [PERSON] з 07 квітня 2022 року вважається таким, що зник безвісти внаслідок мінометного обстрілу. Заявник вважає, що існують достатні підстави для оголошення [PERSON] загиблим під час виконання військового обов`язку щодо захисту держави у війні від дня вірогідної смерті. Заявник є дружиною загиблого солдата [PERSON] , оголошення чоловіка померлим необхідне для оформлення спадщини. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2024 року справу передано до Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити та оголосити [PERSON] померлим. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102- IX, на всій території держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 22 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно з копією витягу з наказу командира вч [NUMBER] від 28 лютого 2022 року №45, зараховано до списків особового складу вч [NUMBER] з 28 лютого 2022 року солдата [PERSON] на посаду старшого навідника 2 гармати 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї, ВОС - 137803А. Відповідно до копії наказу командира вч [NUMBER] від 12 квітня 2022 року №9-АД «Про призначення службового розслідування», у зв`язку з мінометним обстрілом, який стався 07 квітня 2022 року на бойових позиціях 1 протитанкової артилерійської батареї біля населеного пункту Сулигівка Ізюмського району Харківської області вч [NUMBER] , де на момент обстрілу перебували військовослужбовці вч [NUMBER] , призначено комісію для проведення службового розслідування. Згідно з копіює наказу командира вч [NUMBER] від 04 травня 2022 року №14-АД «Про результати службового розслідування», під час проведення службового розслідування встановлено, що внаслідок влучення декількох мін біля автомобіля ЗІЛ-ММз-554М в/н [NUMBER] д.н. [NUMBER] та поруч із автомобілем Hyundai Tucson загинуло четверо військовослужбовців, серед яких солдат [PERSON] , тіла військовослужбовців не вдалося евакуювати через постійний обстріл та пожежу автомобілів. На даний час місце загибелі зайняте противником, що унеможливлює евакуацію тіл. Відповідно до копії доповідної командира вч [NUMBER] від 26 квітня 2022 року №1243, [INFO] під час бойового зіткнення загинули військовослужбовці вч [NUMBER] солдат [PERSON] . Факт загибелі підтверджують командир і товариші по службі, які були учасниками бойового зіткнення. Станом на 25 квітня 2022 року тіло солдат [PERSON] неможливо евакуювати, оскільки вони залишилися на території непідконтрольній Збройним Силам України. На підставі вище викладеного, статус солдата [PERSON] змінено на безвісти зниклих. Згідно з копіями сповіщень №5 від 09 квітня 2022 року та №629 від 11 квітня 2022 року командира вч [NUMBER] , старший навідник гармати протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї солдат [PERSON] , вірний військовій присязі, виявивши стійкість і мужність, загинув в бою за свободу і незалежність України 07 квітня 2022 року в Харківській області. Відповідно до копії акту службового розслідування командира вч [NUMBER] від 03 травня 2022 року, вважають загиблими військовослужбовця солдата [PERSON] . Згідно з копією витягу з наказу командира вч [NUMBER] від 29 червня 2022 року №104, вважають таким, що зник безвісти внаслідок мінометного обстрілу з 07 квітня 2022 року солдат [PERSON] , старший навідник 2 гармати 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини [NUMBER] . Відповідно до копії листа Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 16 березня 2023 року №88аз/125/55-2023, СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022100090002624 за фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] 14.12.2022 кримінальне провадження передано за підслідністю до Ізюмського РВП ГУНП в Харківській області. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. У ст.306 ЦПК України, зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо підтверджується той факт, що внаслідок виконання бойового завдання загинув солдат [PERSON] , відтак заява підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Outcome: approved