Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказавши, що 17 жовтня 2023 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] , членом кредитної спілки, був укладений кредитний договір № VV0000000089, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 6000 грн на умовах плати за користування кредитним коштами в розмірі 57 % річних строком на 12 місяці. У відповідності до п.4.1 кредитного договору, додатку № 1 до договору, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 667 грн. 44 коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, починаючи з 17.11.2023 року до 17.10.2024 року. Позичальником не було здійснено жодної сплати у виконання кредитного договору. Позивач вказав,\~що умови\~кредитного договору\~ [PERSON] не виконав, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернув, в результаті чого станом на 18.10.2024 року його заборгованість за кредитним договором становить 9431 грн. 28 коп., що складається з 6000 грн суми простроченого основного боргу по кредиту та 3431 грн. 28 коп. процентів за користування кредитом. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 9431 гривню 28 копійок заборгованості, що випливає з кредитного договору № VV0000000089 від 17.10.2023 року та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 гривень. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 січня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Заявою на отримання кредиту № 82 від 17 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до кредитного комітету КС «Самопоміч» з проханням надати йому кредит в сумі 6000 грн, мета кредиту споживчі потреби, терміном на 12 місяців, планована сплата кредиту та процентів визначена рівними долями в сумі 667 грн. 44 коп. Згідно кредитного договору № VV0000000089, укладеного 17 жовтня 2023 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] , графіку платежів у додатку № 1 до договору, паспорту споживчого кредиту, [PERSON] отримав кредит в сумі 6000,00 грн на умовах плати за користування кредитним коштами в розмірі 57 % річних строком на 12 місяців (починаючи з 17.11.2023 року і до 17.10.2024 року). Відповідно до ст. 1049, 1050\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит в сумі 6000,00 грн. було отримано відповідачем, що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.10.2023 року. Пунктом 4 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується погашати кредит, сплачувати проценти та інші платежі по графіку платежів, згідно Додатку № 1 до договору, тобто з 17.11.2023 року до 17.10.2024 року відповідач мав погашати кредит та супутні витрати щомісячно по 667 грн. 44 коп. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконав. Згідно особової картки позичальника, розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 9431 грн. 28 коп., що складається з 6000 грн суми простроченого основного боргу по кредиту та 3431 грн. 28 коп. процентів за користування кредитом. Направленіна адресу [PERSON] вимоги № 385 від 27.06.2024 року, № 507 від 21.08.2024 року про добровільне погашення заборгованості останньою не виконані, заборгованість позичальником добровільно не погашена. Статтею 526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК\~України позичальник\~зобов`язаний повернути\~позикодавцеві позику\~(грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.1054, ч.2 ст.1050\~ЦК\~України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що позичальником заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ч.2 ЦПК України.

Outcome: approved