Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

у січні 2025 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно судового наказу Машівського районного суду Полтавської області від 05.06.2024 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2024 і до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що його місячна заробітна плата становить близько 21 000,00 грн, і стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку не дає йому можливості для повноцінного забезпечення себе. Вважає, що зменшення розміру стягнутих аліментів на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) буде достатньою аби забезпечити дітей, оскільки відповідачка зареєструвала повторний шлюб, проживає з іншим чоловіком, тому в неї покращився матеріальний стан і вона також отримала можливість приймати участь в утриманні дітей та забезпеченні їх необхідними матеріальними та фінансовими благами (а.с.1-2). Ухвалою суду від 17.01.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання (а.с. 27). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у його змісті, пояснивши, що оскільки відповідачка повторно одружилася та відповідно її матеріальний стан покращився, а обов`язок по утриманню дітей законом покладено на обох батьків, тому розмір аліментів на утримання дітей має бути зменшений. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.32), в заяві від 13.02.2025 просить слухання справи проводити за її відсутності та проти задоволення позовних вимог заперечує, поликається на те, що вона на даний час не працює і її матеріальний стан не покращився, натомість матеріальний стан позивача не погіршився (а.с.33). Суд, заслухавши представника позивача, з`ясувавши правову позицію відповідачки, та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що за судовим наказом Машівського районного суду Полтавської області від 05.06.2024 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, повинаючи з 16.05.2024 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.3). 11.09.2024 року рішенням Машівського районного суду Полтавської області розірвано шлюб, зареєстрований 14.06.2019 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 633 (а.с.4-6). Згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1641250-2024, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). За відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб при виконавчому комітеті Машівської селищної ради відповідач [PERSON] зареєстрована за адерсою: [ADDRESS] (а.с.13). З довідок на а.с.14 вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 27.02.2020 року та за період з 18.06.2024 по 30.11.2024 йому нараховано грошове забезпечення в сумі 113045,03 грн (а.с.14). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.181, 192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК Україн наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд уважає що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, представником позивача не надано. Не надано доказів і покращення матеріального становища відповідачки. Визначений судовим наказом Машівського районного суду Полтавської області від 05.06.2024 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, судовий наказ набрав законної сили. Твердження представника позивача про те, що позивач не має змоги сплачувати аліменти в таких розмірах, без підтвердження погіршення його матеріального становища не можуть бути врахованими. Позивач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. Зменшення розміру стягнутих аліментів вплине негативно на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Подібну правову позицію було висловлено і Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15), від 01.08.2019 року (№ 760/11934/16-ц), такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів в даному випадку відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed