Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] \~в особа\~представника \~адвоката Цехотської\~Т.В.\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на 1/2\~частину земельної\~ділянки площею\~0,0703\~га,\~призначеної для\~обслуговування житлового\~будинку в\~ [ADDRESS] ,\~мотивуючи тим,\~що відповідно\~до договору\~дарування від\~21.02.1997\~року,\~який був\~укладений між\~нею та\~її батьком\~ [PERSON] , їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначений будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0703 га за цією ж адресою, яка була надана [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26.01.1993 року для обслуговування житлового будинку. 1/2 частини цієї земельної ділянки належить [PERSON] , інша 1/2 частина [PERSON] . На момент укладення договору дарування будинку між позивачкою та [PERSON] не існувало обов`язку щодо оформлення переходу права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку у зв`язку з чим в подальшому [PERSON] не набула право власності на земельну ділянку. Наразі позивачка не може переоформити земельну ділянку на своє ім`я, оскільки їй невідоме місце проживання [PERSON] . Позивачка вважає, що з переходом права власності на частину будинку до неї перейшло і право власності на відповідну частину земельної ділянки, тому просить визнати за нею таке право. Ухвалою судді від 18.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 16.12.2024 року, 09:00 годину. Крім того, ухвалою суду від 18.11.2024 року зобов`язано позивачку надати суду витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , та звіт про оцінку земельної ділянки за зазначеною адресою, призначеної для обслуговування житлового будинку, для визначення ціни позову. 20.11.2024 року представник позивача [PERSON] надала суду витребувані докази. 16.12.2024 року представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила провести підготовче засідання в її відсутність та відсутність позивачки. Підготовче засідання\~16.12.2024\~року відкладене\~на 17.01.2025\~року,\~10:00\~годину у зв`язку\~з відсутністю\~відомостей про\~належне повідомлення\~відповідача [PERSON] про розгляд справи. Ухвалою суду від 17.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.02.2025 року, 09:30 годину. Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Представник позивачки [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу в її та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з його відміткою про вручення. [PERSON] також було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 21.02.1997 року держнотаріусом Другої первомайської держнотконтори Цихонею В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-280, [PERSON] подарував [PERSON] у власність 1/2 житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд по [ADDRESS] . 18.09.2007 року [PERSON] зареєструвала у Первомайському МБТІ своє право власності на 1/2 частину житлового будинку. Зазначений житловий\~будинок розташований\~на земельній\~ділянці площею\~0,0703\~га,\~яка на\~підставі рішення\~Первомайської Ради\~народних депутатів\~№ 24\~від 26.01.1993\~року надана\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~для обслуговування\~житлового будинку\~по [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю від 26.01.1993 року та відомостями з Державного земельного кадастру. Зі звіту про грошову оцінку земельної ділянки від 20.11.2024 року вбачається, що грошова оцінки земельної ділянки загальною площею 0,0728 га, яка розташована в [ADDRESS] складає 30 800 грн., вартість 1/2 частини цієї земельної ділянки становить 15\~400 грн. З витягу з Державного земельного кадастру № НВ-4807959292019 від 25.11.2019 року вбачається, що земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) має кадастровий номер 4810400000:02:067:0013. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.07.2013 року Відділом ДРАЦС по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 19.07.2013 року, про що складено актовий запис № 216. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Частиною 4\~статті 120 ЗК України\~встановлено,\~що у\~разі набуття\~права власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду кількома\~особами право\~на земельну\~ділянку визначається\~пропорційно до\~часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі чи споруди. Згідно до ст. 377 ЦК України\~(у редакції, чинній на момент укладення договору дарування житлового будинку) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених для попереднього землевласника. Системний аналіз змісту норм\~статті 120 ЗК України\~та\~статті 377 ЦК України\~дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у\~статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19 листопада 2020 року в справі №686/9580/16-ц). При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з положеннями\~статті 125 ЗК України\~у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року в справі №689/26/17). Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах\~статті 120 ЗК України,\~статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (правова позиція Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16). За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому за нею слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0703 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved