Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами станом на 01.12.2023 року у загальному розмірі 177 714 грн. 24 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено наступні кредитні договори: 1) 13.03.2017 року кредитний договір № 200791608001 видано кредитну карту з кредитним лімітом в 10000 грн. 00 коп., який пізніше було збільшено до 105400 грн. 00 коп.; 2) 15.02.2022 року кредитний договір № 1002095627701 видано кредит у сумі 25000 грн. 00 коп. Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитними договорами у зв`язку з чим станом на 01.12.2023 року виникла заборгованість: за кредитним договором № 200791608001 від 13.03.2017 року у розмірі 146155 грн. 70 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 105339 грн. 67 коп., заборгованість за процентами - 40816 грн. 03 коп., заборгованість за комісією - 0 грн; за кредитним договором № 1002095627701 від 15.02.2022 року у розмірі 31558 грн. 54 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 22916 грн. 85 коп., заборгованість за процентами - 2 грн. 19 коп., заборгованість за комісією - 8639 грн. 50 коп.; Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2023 становить 177714 грн. 24 коп. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідач користувався кредитною карткою і здійснював платежі до 07.11.2022 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписки по рахунку. Однак станом на час подання заяви заборгованість не сплачена. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 177714 грн. 24 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 січня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.125). Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.138), поштовими конвертами, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.137, 144, 149, 157). Також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.143). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов суду не направлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило, представник позивач при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено наступні кредитні договори: 13.03.2017 року кредитний договір № 200791608001 видано кредитну карту з кредитним лімітом в 10000 грн. 00 коп., який пізніше було збільшено до 105400 грн. 00 коп.; 15.02.2022 року кредитний договір № 1002095627701 видано кредит у сумі 25000 грн. 00 коп. Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві. Відповідно до Паспортів споживчого кредиту, з якими [PERSON] була ознайомлена під підпис, відповідачу були доведені порядки повернення кредитів. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за кредитними договорами у зв`язку з чим станом на 01.12.2023 року виникла заборгованість: за кредитним договором № 200791608001 від 13.03.2017 року у розмірі 146155 грн. 70 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 105339 грн. 67 коп., заборгованість за процентами - 40816 грн. 03 коп., заборгованість за комісією - 0 грн; за кредитним договором № 1002095627701 від 15.02.2022 року у розмірі 31558 грн. 54 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 22916 грн. 85 коп., заборгованість за процентами - 2 грн. 19 коп., заборгованість за комісією - 8639 грн. 50 коп.; Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2023 становить 177714 грн. 24 коп., що підтверджується розрахунками заборгованості. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання , яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашено. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що відповідачем не надано доказів про погашення суми заборгованості або на спростування факту її наявності чи її розміру. За ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача. Оскільки між одними й тими ж сторонами судового провадження укладено кілька кредитних договорів, суд вважає за можливо здійснити їх спільний розгляд. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язань з боку Позичальника є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строк, у розмірі, як це було визначено кредитним договором. Згідно із ст. 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач заборгованість за кредитними договорами в добровільному порядку не погасила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, суд бере до уваги те, що відповідач не оспорювала ні позовних вимог, ні підстав, з яких позов заявлений. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 177714 грн. 24 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а тому, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved