Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

10 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він та [PERSON] ( [PERSON] при народженні) є родичами 1 ступеню родинного зв`язку та остання доводиться йому матір`ю. Після смерті матері [INFO] , маючи бажання вступити у спадщину за законом, зіткнувся з необхідністю встановлення факту родинних відносин із померлою матір`ю. Це обумовлено складністю ідентифікації особи матері через її численні укладання шлюбу та зміну прізвищ. Встановлення факту родинних відносин, як матері та сина, необхідно позивачу для звільнення від оподаткування під час оформлення спадщини. Матір позивача - [PERSON] народилася [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 березня 1962 року. Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 09 жовтня 1963 року було створено відповідний акт, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який є батьком позивача. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1989 року, виданого на ім`я позивача, у графі «Мати» вказано [PERSON] . Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, 28 березня 1968 року було створено відповідний акт та матір повернулася до дівочого прізвища « [PERSON] ». 23 березня 1966 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] , внаслідок чого відбулася зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 березня 1966 року. Від даного шлюбу народилося шестеро дітей. Надалі [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] та вступила в шлюб з [PERSON] , однак позивач не може надати оригінали відповідних документів. 31 січня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що внесено відповідний запис № 8 від 31 січня 2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 травня 2006 року. Вже 30 червня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 12 від 30 червня 2006 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2006 року). Відповідно до цього, у свідоцтві про смерть матері вказано останнє її прізвище « [PERSON] ». Постановленою суддею ухвалою від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Постановленою суддею ухвалою від 04 лютого 2025 року витребувано докази у справі у виді спадкової справи. Докази отримані судом 11 лютого 2025 року. У судовому засіданні заявник заяву підтримав. В подальшому подав клопотання про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність. Представник Першої Самарівської (Новомосковської) державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхова О.А. до суду не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на такі обставини. Суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 березня 1962 року [PERSON] , у відповідності до якого остання народилася [INFO] (а.с.9). Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 09 жовтня 1963 року було складено актовий запис № 22 про те, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який є батьком позивача (а.с. 14-15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1989 року, виданого на ім`я заявника, у графі «Мати» вказано [PERSON] (а.с. 8). Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, 28 березня 1968 року було складено актовий запис № 64, матір заявника повернулася до дівочого прізвища « [PERSON] » (а.с. 16-17). 23 березня 1966 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] , внаслідок чого відбулася зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 березня 1966 року (а.с. 12). Надалі, [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] та вступила в шлюб з [PERSON] , однак позивач не може надати оригінали відповідних документів. 31 січня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що внесено відповідний запис № 8 від 31 січня 2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 травня 2006 року (а.с.13). Вже 30 червня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 12 від 30 червня 2006 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2006 року) (а.с.11). З відповіді Першої Самарівської (Новомосковської) державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу суду вбачається, що спадкова справа після [PERSON] не заводилася (а.с.25-30). З копії спадкової справи № 208/2024 після смерті [PERSON] убачається, що: 10 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 27); 10 жовтня 2024 року нотаріусом заведено спадкову справу (а.с. 29-30); встановлено факт укладання спадкодавцем заповіту на все належне їй майно, посвідченого 12 грудня 2018 року на ім`я [PERSON] (а.с. 33). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 листопада 2024 року державним нотаріусом Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерховою О.А., спадкоємцем зазначеного майна в заповіті [PERSON] є [PERSON] . Спадкове майно складається з земельної ділянки 4,3948 га., яке розташоване: Дніпропетровська область, Апостолівський район, Вільненська сільська рада (а.с. 36). Згідно листа Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, [PERSON] по день смерті була зареєстрована разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). Вирішуючи заяву, суд ураховує таке. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі п. 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявниці для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Так, судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, щодо якої заявником подано заяву про прийняття спадщини за законом. Встановлено також і те, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] був зареєстрованим та проживав з матір`ю за однією адресою, що свідчить про наявність відносин, пов`язаних зі спадкуванням (фактом прийняття спадщини за заповітом). Встановлення факту родинних відносин, як матері та сина, необхідно позивачу для звільнення від оподаткування під час оформлення спадщини. За ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На підставі досліджених доказів у їх сукупності, з урахуванням пояснень заявника (які є логічними та послідовними, не містять протиріч), суд приходить до переконання про наявність родинних відносин між особами, для встановлення якого заявник звернувся до суду, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для належного оформлення спадщини, як спадкоємцю першого ступеня споріднення. Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин, з огляду на особливості доказування, не існує. Суд звертає увагу, що встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлою та заявником буде лише підтвердженням факту того, що вони є родичами певного ступеня споріднення, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав заявника. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20. Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявник, суду не надано і такі не встановлено. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази в обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявником, заслухавши свідків, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved