Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява надійшла до суду 25 жовтня 2024 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 14 жовтня 2024 року. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 19 листопада 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200\~000 грн, процентна ставка фіксована 26 відсотків річних. 23 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт фінанс» укладений договір факторингу, на підставі якого відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором від 19 листопада 2018 року. Станом на 23 лютого 2021 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 42 017 грн 07 коп. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі, судові витрати на сплату судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн. Заперечення відповідача За змістом поданого відзиву [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач не надав акцепт начебто укладеного кредитного договору, адже кредитний договір є двостороннім і не може бути укладений шляхом волевиявлення однієї сторони. До позовної заяви додано тільки оферту. Позивач не вказує, яким чином була розрахована заборгованість та з чого вона складається. Умовами оферти не встановлено строків повернення кредиту. З виписки по картковому рахунку відповідача видно, що позивач здійснив нарахування комісій, які не були узгоджені умовами договору. Первісний кредитор не повідомив відповідача про відступлення права вимоги, позивач також не повідомив відповідача про те, що є новим кредитором, що позбавило відповідача можливості виконати належним чином свої обов`язки, передбачені кредитними договорами. Паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору. Також відповідач зазначив у відзиві, що є військовослужбовцем та здійснює безпосередню участь у захисті Батьківщини, тому нарахування відсотків за користування кредитом є неправомірним. У відзиві відповідач просив надати додатковий строк для подання доказів перебування на військовій службі. Відзив сформований в системі «Електронний суд» 14 січня 2025 року, не день розгляду справи судом 03 березня 2025 року відповідач не надав жодного доказу його перебування на військовій службі. \~ \~ \~ \~Висновки за\~результатами розгляду\~заявлених \~вимог Судом установлено з доданих до позовної заяви копій письмових доказів, що 19 листопада 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200\~000 грн, процентна ставка фіксована 26 відсотків річних. (а.с.5) До позовної заяви додана оферта відповідача про отримання кредиту, в якій вказано всі істотні умови договору банківського кредиту. На підтвердження прийняття даної оферти банком здійснена видача кредиту згідно з умовами договору, отже кредитний договір між позичальником [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» є укладеним належним чином. Зокрема відповідач не відмовився від використання кредитних коштів, що свідчить про його погодження з умовами договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, кредитний договір, укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Як визначено частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ За\~змістом статей\~512,\~514,\~516\~ Цивільного\~кодексу України,\~ кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами договору факторингу № 1 від 22 лютого 2021 року АТ «Альфа-Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (код ЄДРПОУ 42725156) право вимоги до боржників згідно реєстру. (а.с.7-11) Платіжним дорученням № 35 від 23 лютого 2021 року підтверджується сплата ТОВ «ФК ФОРТ» та користь АТ «Альфа-Банк» суми 14\~235\~001 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 1 від 22 лютого 2021 року. (а.с.12) Також до позовної заяви доданий акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 1 від 22 лютого 2021 року, підписаний клієнтом АТ «Альфа-Банк» та фактором ТОВ «ФК ФОРТ». (а.с.13) Згідно договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК ФОРТ» відступило на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» право вимоги до боржників, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору. (а.с.14-18) Платіжним дорученням № 129 від 23 лютого 2021 року підтверджується сплата ТОВ «ФК «Еліт фінанс» на користь ТОВ «ФК ФОРТ» 13\~235\~000 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року. (а.с.19) Акт приймання-передачі реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року підписаний клієнтом ТОВ «ФК ФОРТ» та фактором ТОВ «ФК «Еліт фінанс». (а.с.20) Отже з наданих позивачем документів видно, що право вимоги до відповідача за кредитним договором було відступлено первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» на користь ТОВ «ФК ФОРТ», яке у свою чергу відступило право вимоги на користь позивача ТОВ «ФК «Еліт фінанс». Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Позивачем надана виписка з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, реєстр договорів , права вимоги за якими відступаються, в якій зазначені дані за кредитним договором від 19 листопада 2018 року, боржник [PERSON] . (а.с.21) Ця виписка підписана клієнтом АТ «Альфа-Банк» та фактором ТОВ «ФК «Еліт фінанс», отже за змістом цього документу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 19 листопада 2018 року відступлено АТ «Альфа-Банк» на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс». Проте іншими доказами підтверджується, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 19 листопада 2018 року було відступлено первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» на користь ТОВ «ФК ФОРТ», яке у свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс». Отже до позовної заяви не додано доказів, які засвідчують перехід права вимоги до відповідача від первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» на користь ТОВ «ФК ФОРТ» (реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються) та в подальшому про перехід права вимоги від ТОВ «ФК ФОРТ» на користь позивача ТОВ «ФК «Еліт фінанс» (реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, або виписки з реєстру, підписаної сторонами відповідного договору факторингу). Таким чином згідно висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 19 листопада 2018 року, а саме реєстру договорів або виписки з реєстру на кожному етапі передачі права вимоги (перший етап від первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» на користь ТОВ «ФК ФОРТ», другий етап від ТОВ «ФК ФОРТ» на користь позивача ТОВ «ФК «Еліт фінанс»). Тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат \~ \~ За\~змістом \~статті 141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору 3028 грн, на професійну правничу допомогу 9200 грн. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed