Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 19 серпня 2020 року, яка виникла станом на 24 травня 2024 року і становить 68 682 грн 78 коп, у тому числі: заборгованість за кредитом - 40 530 грн 45 коп, заборгованість за відсотками - 28 152 грн 33 коп. Позовна заява надійшла до суду 07 червня 2024 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 04 червня 2024 року. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 19 серпня 2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 відсотки на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку разом з Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Заперечення відповідача Згідно поданого відзиву відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що анкета-заява, яку він підписав, не містить умов кредитного договору, між сторонами не були узгоджені умови кредитного договору, на які посилається позивач, у тому числі щодо відсотків за користування кредитними коштами та щодо умов повернення кредиту. Також відповідач зазначив у відзиві, що має намір подати власний розрахунок заборгованості згідно виписки по картковому рахунку, наданої позивачем. Відзив надійшов 19 серпня 2024 року, однак станом на день розгляду справи судом відповідач не надав власного розрахунку заборгованості. Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи видно, що 19 серпня 2020 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Анкета-заява також містить підпис представника банку. (а.с.8) Текст анкети-заяви містить вказівку на те, що особа, яка підписала анкету-заяву, погоджується на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що містяться у рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Також в анкеті-заяві значиться, що особа, яка підписала анкету-заяву, ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і погоджується з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Умови кредитування, у тому числі сума (ліміт) кредиту, строк кредитування, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), порядок повернення кредиту зазначені у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний споживачем простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 3993 з номера телефону [NUMBER] , який зазначений в анкеті-заяві. (а.с.9) При цьому паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» містить основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Також паспорт споживчого кредиту встановлює строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків, неустойки - п`ять років. Зазначений документ містить підпис кредитодавця та печатку АТ «Акцент-Банк». У графі «підпис споживача» вказано, що [PERSON] підписав цей документ простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 3993 з номера телефону [NUMBER] . [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2024 року. (а.с.18) За період з 19 серпня 2020 року до 23 лютого 2024 року за кредитним договором без номера (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10073361212) від 19 серпня 2020 року [PERSON] був встановлений ліміт -19 500 грн, який в подальшому збільшився до 40 600 грн. (а.с.17) До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості за договором без номера від 19 серпня 2020 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , заборгованість нарахована станом на 24 травня 2024 року. Цей розрахунок містить дані про кожну операцію за розрахунками обліку заборгованості, у тому числі про суми погашення за кредитним договором. (а.с.5-7) Загальний розмір заборгованості станом на 24 травня 2024 року і становить 68 682 грн 78 коп, у тому числі: заборгованість за кредитом - 40 530 грн 45 коп, заборгованість за відсотками - 28 152 грн 33 коп. Також позивачем надано виписку по картці [PERSON] , яка містить інформацію про використання відповідачем кредитного ліміту. (а.с.10-16) Норми права, які застосував суд При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які були надані відповідачу для ознайомлення у письмовій формі. Відповідно до статті 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який протягом строку користування кредитом змінювався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості, станом на 24 травня 2024 року відповідач утворив заборгованість у загальному розмірі 68 682 грн 78 коп, у тому числі: заборгованість за кредитом - 40 530 грн 45 коп, заборгованість за відсотками - 28 152 грн 33 коп. Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Наданою позивачем випискою з рахунку [PERSON] підтверджується використання відповідачем кредитних коштів в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до положень статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між банком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим банком. За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. Позивачем додано до позовної заяви копію паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». За змістом цього документу він підписаний споживачем [PERSON] простим електронним підписом. Тобто паспорт споживчого кредиту є за своєю суттю договором приєднання, укладеним в електронній формі: споживачу запропонована стандартна форма з визначеними умовами споживчого кредитування, до якої споживач приєднався шляхом підписання електронним підписом. Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Як передбачено статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин може бути підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як визначено пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідачем не спростований факт підписання ним паспорта споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором шляхом надіслання відпровідного підтвердження з належного йому номера телефону. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру процентів за користування кредитним лімітом. Розмір нарахованої заборгованості відповідачем не спростований, відомостей про її погашення не надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028 грн, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315420540 від 24 травня 2024 року. (а.с.38) Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог майнового характеру.

Outcome: approved