Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог вказує, що 07.05.2022 року уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 05.09.2024 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. Судовим наказом Лисянського районного суду Черкаської області №700/613/24 з відповідача стягнуто аліменти утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Відповідач життям сина не цікавиться, зловживає алкогольними напоями, має діагноз «алкогольна залежність» та перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. З самого народження сина та поданий час про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток піклується позивач та його батьки. Представник позивача- адвокат Олійник Н.О. у судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з"явилася звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглянути без її участі. Треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області та [INFO] у судове засідання не з"явилися, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заперечень чи пояснень на позов суду не надали. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи дійшов висновків, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження від 01 вересня 2022 року, [PERSON] народилася [INFO] і його батьком є [PERSON] , а мати [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Водянцької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 05 листопада 2024 року №65, мати дитини не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням та медичним доглядом, лікуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до внутрішнього світу, не забезпечує дитину одягом, взуттям, продуктами харчування. Згідно довідки Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області від 04.11.2024 вказано що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, станом на 31.10.2024 року заборгованість становить 3307,12 грн. Згідно виписки №2286 КНП «Лисянської територіальної лікарні» від 19.07.2024 [PERSON] була доставлена до стаціонару з діагнозом алкогольна інтоксикація. Відповідно до довідки Шубиноставського старостинського округу Водяницької сільської ради від 06.08.2024 [PERSON] з липня 2024 року з дитиною не проживає, не спілкується і фінансово не утримує. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідачка хоче гуляти, пити, за дитиною не доглядає. З дитиною більше часу проводить вона як бабуся. У відповідача були всі умови для проживання, але вона не хотіла працювати . За дитиною не доглядала, оскільки в неї відсутній материнський інстинкт. Коли дитині був місяць відповідачка почала вживати алкогольні напої. Лікувалась від алкогольної залежності неодноразово. Свідок [PERSON] у судому засіданні пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою. Сестра веде не правильний спосіб життя. Коли жила із позивачем було все нормально, а потім почала пити, гуляти, дитину покинула в червні місяці, додому не з`являлася, де проживала не відомо. Доглядають за дитиною баба та дід, оскільки батько на даний час служить в ЗСУ. Дитина дуже скучає за батьком. Відповідач лікувалася в Смілі від алкогольної залежності, також перебувала на лікуванні в Лисянській лікарні. З дитиною тікала з дому, ходила по селі п`яна. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що батько дитини перебуває на службі ЗСУ. Дитина проживає із дідом та бабою. Відповідач ходить по селі, бо їй потрібно випити. Дитину не відвідує. Перебувала на лікуванні в м.Сміла та в Лисянській лікарні від алкогольної залежності. У відповідачки відсутній материнський інстинкт. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно довідки Черкаської обласної психіатричної лікарні від 07 лютого 2025 року, [PERSON] лікувалась з діагнозом: "Психічні і поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю". Відповідно довідки лікаря-нарколога Лисянської територіальної лікарні від 28 грудня 2024 року, [PERSON] перебуває на обліку з приводу синдрому залежності від алкоголю. Позивач зазначає у позові дві підстави позбавлення батьківських прав відповідачки, зокрема п.2, п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що при зміні нею своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідачка перебуває на обліку у лікаря наркоколога з приводу залежності від алкоголю, ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свою малолітню дитину, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Таким чином, оцінивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Також суд зауважує, що обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України й не має переваг перед іншими конституційними обов`язками. Введення військового стану в країні не зупинило дію актів Цивільного та Сімейного законодавства, що визначають також обов`язок батьків виховувати та утримувати своїзх дійтей. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved