Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 116898,78 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що Судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року (справа № 642/6384/21) стягнуто з відповідача користь позивача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року у справі № 642/6384/21 скасовано судовий наказ Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року у справі № 642/6384/21 скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 642/6384/21 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року залишено без змін. 04.01.2022 року постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Таран Тетяною Сергіївною відкрито виконавче провадження № 68011546 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітної дитини [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з вересня 2021 року сплата аліментів відповідачем проводилась не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості від 06.11.2024 року у виконавчому провадженні № 68011546, сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 31.10.2024 року складає 116898,78 грн. Позивач посилається на те, що сума пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по 31.10.2024, виходячи з наведеного позивачем розрахунку склала 516 811,14 грн. Враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 % заборгованості за аліментами, позивач просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 116898,78 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Представником відповідача подано відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що станом на теперішній час заборгованість за аліментами погашено в повному обсязі. Неустойка (пеня) є видом відповідальності за деліктну поведінку яка передбачає наявність вини саме боржника. Відповідно до ч.3 ст. 549. ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином пеня може нараховуватись лише на заборгованість яка виникла з вини боржника з початку виконання. Правові позиції щодо аналогічного спору Верховним Судом викладено в постанові від 14.04.2021 р. у справі № 759/1727/16-ц, який зробив наступні висновки: виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Вказує, що в даному випадку вина [PERSON] у виникненні заборгованості за аліментами відсутня, оскільки після того, як йому стало відомо про існування наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року у справі №642/6384/21, він 16 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року у справі №642/6384/21 за нововиявленими обставинами. Заява була обґрунтована тим, що на момент видачі судового наказу суду не було повідомлено про наявність у нього, як боржника, ще однієї дитини, від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на яку зобов`язаний сплачувати аліменти відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2012 року. Зазначений вище судовий процес оскарження продовжувався майже до кінця 2024 року, та завершився винесенням Верховним Судом відповідної постанови. Після винесення Верховним Судом остаточного рішення, його отримання на руки [PERSON] , ним було погашено виниклу заборгованість. Сторона відповідача вказує, що викладені обставини та тлумачення вказаних вище норм свідчить, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, просили розгляд справи проводити за їх відсутністю, у заяві заявлений позов підтримали з підстав викладених в ньому. Представник відповідача у останнє судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення засідання за його відсутністю, також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 03.07.2020 року. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року (справа № 642/6384/21) стягнуто з відповідача користь позивача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у лютому 2022 року звернувся Ленінського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року у справі № 642/6384/21 скасовано судовий наказ Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року та відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 642/6384/21 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Полтавського апеляційного суду від 29 січня 2024 року залишено без змін. 04.01.2022 року постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Таран Тетяною Сергіївною відкрито виконавче провадження № 68011546 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітної дитини [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з вересня 2021 року сплата аліментів відповідачем проводилась не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості від 06.11.2024 року у виконавчому провадженні № 68011546, сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 31.10.2024 року складає 116898,78 грн. У січні 2025 року відповідач сплатив на рахунок [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 153\~320,44 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 29.01.2025 року. Позивач просить стягнути неустойку за період з жовтня 2021 року по 31.10.2024 року, даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державними виконавцем. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, виходячи з наведеного позивачем розрахунку склала 516\~811,14 грн. Враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 % заборгованості за аліментами, позивач просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 116 898,78 грн. Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною четвертою\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення\~Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196\~СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Встановлено та не заперечується сторонами, що у\~Дергачівському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 68011546 за судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року (справа № 642/6384/21) про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач на час звернення до суду з позовом мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. Оскільки обов`язок зі сплати аліментів не виконаний та протермінований, а тому у позивачки виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань. Суд, перевіривши та проаналізувавши розрахунок пені, здійснений позивачем, вважає, що такий розрахунок є правильним. Позивачкою правильно використано формулу розрахунку розміру пені за місячним платежем, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16ц (провадження № 14-616цс18. Також, обчислюючи розмір неустойки (пені), позивачка виходила із розміру заборгованості по аліментам, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості за період з 22.09.2021 року по 31.10.2024 року, в тому числі із врахуванням сплачених платежів. З наведеного позивачем розрахунку пеня за прострочення аліментів становить 516 811, 14 грн. Станом на 31.10.2024 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у загальному розмірі 116 898,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем від 06.11.2024. Відповідно до частин першої та другої\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином сума, яку підлягає стягнути з відповідача становить 116 898,78 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення позову. Щодо доводів відповідача з приводу погашення ним заборгованості по аліментам. То суд зазначає, що дійсно, відповідач сплатив заборгованість за аліментами в розмірі 153320,44 грн. Однак погашення цієї заборгованості за аліментами відбулось лише 29.01.2025 року, тоді як пеня за прострочення сплати аліментів стягується за період часу до 31.10.2024 року. \~\~\~Відповідно до ч. 1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~\~\~\~ Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved