Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Військова частини [NUMBER] звернулася в суд із заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце народження с. Устя Миколаївського району Львівської області, який зник безвісти 09 лютого 2023 року в районі нанесеного пункту Іванівське Донецької області під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Свої вимоги мотивує тим, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] був призваний [INFO] відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року. Відповідно до наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від № 7 від 06 січня 2023 року [PERSON] призначений на посаду номера обслуги взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу, який прибув із Військової частини [NUMBER] , з 06 січня 2023 року зарахований в списки особового складу Військової частини [NUMBER] . 3 06 січня 2023 року солдат [PERSON] відряджений до Військової частини [NUMBER] , з метою проведення бойового злагодження. Відповідно до наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від № 08 від 08 січня 2023 року, військовослужбовці Військових частин [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , які залучаються до складу зведених підрозділів з метою виконання бойових завдань, здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки та оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України, в тому числі солдат [PERSON] був відряджений до міста Соледар Донецької області з 08 січня 2023 року до окремого розпорядження. Відповідно до доповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини [NUMBER] , встановлено, що під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області стрілець зведеної механізованої роти [NUMBER] Навчального центру солдат [PERSON] зник безвісти. За результатами проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до витягу із журналу бойових дій зведеної механізованої роти [NUMBER] Навчального центру № 77 від 10 січня 2023 року стало відомо, що 09 лютого 2023 року в період з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, під час виконання бойового завдання, внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу позицій противником, зник безвісти військовослужбовець Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] . Таким чином, солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти з 09 лютого 2023 року виконуючи службові обов`язки по захисту Батьківщини. Метою оголошення [PERSON] померлим є подальше виключення його із списків особового складу Військової частини [NUMBER] та припинення виплати грошового забезпечення його матері. Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник заявника Військової частини [NUMBER] в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника частини, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги заперечує. Зазначає, що відсутні будь-які докази, які підтверджують смерть її сина (відсутня експертиза ДНК). Представник заінтересованої особи Новороздільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12 лютого 2025 року, є дата складення повного судового рішення 17 лютого 2025 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив, що відповідно до наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від № 7 від 06 січня 2023 року [PERSON] призначений на посаду номера обслуги взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу, який прибув із Військової частини [NUMBER] , з 06 січня 2023 року зарахований в списки особового складу Військової частини [NUMBER] . Відповідно до наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від № 08 від 08 січня 2023 року, військовослужбовці Військових частин [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , які залучаються до складу зведених підрозділів з метою виконання бойових завдань, здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки та оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України, в тому числі солдат [PERSON] був відряджений до міста Соледар Донецької області з 08 січня 2023 року до окремого розпорядження. Відповідно до доповіді Військової частини [NUMBER] встановлено, що під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Іванівське Донецької області зник безвісті стрілець зведеної механізованої роти [NUMBER] Навчального центру [PERSON] . За результатами проведення службового розслідування Військовою частиною [NUMBER] встановлено, що відповідно до витягу із журналу бойових дій зведеної механізованої роти [NUMBER] Навчального центру № 77 від 10 січня 2023 року стало відомо, що 09 лютого 2023 року в період з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, під час виконання бойового завдання, внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу позицій противником, зник безвісти військовослужбовець Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] . Військова частина [NUMBER] скерувала до Об`єднаного центру з координації пошуку за звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України лист про перебування військовослужбовців в полоні, зокрема, щодо [PERSON] . Об`єднаний центр повідомив, що в обліку наявні відомості щодо потрапляння в полон [PERSON] та [PERSON] , щодо [PERSON] - відомості про потрапляння в полон не зазначено. Також суд встановив, що [PERSON] , як матері [PERSON] , на підставі її заяви здійснюється виплата грошового забезпечення, в тому числі додаткові види грошового забезпечення, належні зниклому безвісти [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 Цивільного кодексу України). Статтею 47 Цивільного кодексу України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 Цивільного кодексу України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Дана позиція визначена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23. Крім того, у постановах від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 та від 25 квітня 2024 року № 278/970/23 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у частині другій\~статті 46 Цивільного кодексу України\~для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Такий висновок підтримала і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22, зазначивши, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої\~статті 46 Цивільного кодексу України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Зважаючи на викладене вище, суд не бере до уваги заперечення заінтересованої особи [PERSON] про те, що відсутні докази, які підтверджують смерть її сина, зважаючи на те, що під час розгляду даної категорії справ, суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті, а обставини зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] під час виконання бойового завдання, внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу позицій противником, дають підставу припускати його смерть. Крім того, у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 Цивільного кодексу України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення [PERSON] , померлим, ймовірною датою смерті є дата його зникнення безвісти [INFO] , під час виконання бойового завдання, внаслідок мінометного обстрілу противника в районі населеного пункту Іванівське Донецької області, при безпосередній його участі в бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що пов`язано з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. На думку суду, надані заявником докази є належними, допустимими, доводять відповідні обставини та є достатніми для встановлення факту, що [PERSON] зник безвісті саме під час бойових дій, за обставин, що дають підстави об`єктивно та обґрунтовано припустити його загибель. При цьому, суд роз`яснює, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Також як передбачено частиною другою статті 308 Цивільного процесуального кодексу України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved