Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник - адвокат Ісмайлова А.В., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, не відвідує дитину, участі у вихованні не приймає. З відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина, але останній аліменти на дитину не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, не піклується про його матеріальний стан, розвиток, життя та здоров`я. Відповідач подав нотаріально засвідчену заяву про визнання позову. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27.06.2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.10.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради. Ухвалою суду від 19.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, просили ухвалити рішення про задоволення позову. Позивач пояснила, що [PERSON] з 2014 року практично не спілкується з дитиною, не цікавиться успіхами та життям, син постійно проживає з матір`ю, яка повністю займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідач відмовляється від своїх обов`язків про що надав відповідну заяву. В подальшому представник позивача подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи - виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування - Яковлев Ю.О., підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки комісією з захистк прав дитини було встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки. В подальшому подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Від представника третьої особи - Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), надійшла заява, в якій представник просив розгляди справу без участі представника третьої особи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Зідно з довідкою від 11.03.2024 року № 121, на примусовому виконанні Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області перебуває виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 398/614/17 від 24.07.2018 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.02.2017 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 193413,90 грн (а.с. 12). [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.08.2017 року (а.с. 7). З характеристики складеної за місцем навчання, дитина [PERSON] , учень 6-Б класу, навчається в Ліцеї № 17 Олександрійської міської ради з першого класу. Проживає з матір`ю та вітчимом, які приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини. Батько дитини не бере участі у вихованні [PERSON] , не цікавиться навчальними досягненнями сина. Під час діагностичного обстеження психологом закладу було виявлено, що взаємини з батьком порушені, до нього негативне ставлення, до матері та вітчима ставлення позитивне, зі слів учня батько з ним не спілкується (а.с. 14). Згода на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , також висловлена педагогічною радою (витяг з протоколу від 08.04.2024 року) навчального закладу Ліцею № 17 Олександрійської міської ради (а.с.13,15). З акту обстеження житлово-побутових умов позивача, вбачається, що умови проживання задовільні, для дитини створені належні умови для проживання. [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). 07.03.2024 року [PERSON] склав заяву, що була посвідчена нотаріально, про відмову від батьківських прав на дитину - [PERSON] , [INFO] (11). Частиною 3 ст. 155 СК України визначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Сімейний кодекс України не передбачає можливості добровільної відмови від батьківських прав. Батьківські права та обов`язки є невід`ємними від особи батька чи матері і не можуть бути передані або відмовлені за їхнім бажанням. Заява про відмову від батьківських прав суперечить принципам захисту прав та інтересів дитини, оскільки дитина має право на виховання обох батьків. З огляду на викладене суд не бере до уваги вказану заяву [PERSON] , оскільки вона суперечить принципам захисту прав дитини та не відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом з урахуванням усіх обставин справи, інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування. Так, дитина [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що батько з ним не спілкується, не вітає його з днем народження чи святами. Останній спогад про спілкування з батьком стосується дошкільного віку. Після того, єдиний раз він перетинався з відповідачем навесні минулого року, у бабусі. При цьому батько лише привітався. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , про що надав висновок № 161/9/10/3 від 10.05.2024 року (а.с 10). У висновку зазначено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та вітчимом, батько [PERSON] з сином не спілкується, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати та вітчим створили для дитини належні умови для виховання та розвитку дитини. [PERSON] подав нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав. Встановити позицію [PERSON] відносно даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не виявилось можливим, оскільки останній не з`явився. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved