Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

26.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»/позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00009556 від 08.01.2022 року у розмірі 8000,00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 08.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» (далі - ТОВ «ФК «Гвадіана») та [PERSON] у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № F122466 укладено договір № S-00009556 (ID Договору 21193) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору кредитор зобов`язується надати Відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. п. 1.1., 2.1., 2.6. Кредитного договору). Виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. Відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon», якою повідомлено про успішність транзакції. В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 07.05.2024 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1. Таким чином, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022р., що підтверджується договором факторингу № 1 від 07.05.2024 р., витягом з Реєстру прав вимог від 07.05.2024 та платіжною інструкцією, як доказ оплати права грошової вимоги згідно договору факторингу № 1 від 07.05.2024 р. Враховуючи встановлені договором умови, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022 року, становить - 8000,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6000,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 08.01.2022 року по 08.05.2022 року. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022 року не погашена, у зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із даним позовом, за захистом свого порушеного права. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022 року в розмірі 8000,00грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,00грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 січня 2025 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Представник позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та дату і час розгляду справи, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 03 січня 2025 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.01.2022 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № F122466 було укладено Договір № S-00009556 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов Договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС кредитодавця, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Позичальник здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на Веб-сайті Кредитодавця, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в Заявці як обов`язкові для заповнення. Позичальник обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Позичальника, направляється повідомлення з Одноразовим ідентифікатором, який він зобов`язаний ввести на веб-сторінці , що є електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням/згодою Позичальника. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У Заявці Позичальник зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Кредитодавцем рішення про надання кредиту. Заповнюючи Заявку, Позичальник дає свою згоду на передачу Кредитодавцю своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Позичальник, виконуючи дії передбачені цією офертою, зокрема шляхом подання Заявки на Веб-сайті Кредитодавця виражає свій намір отримати фінансовий кредит (далі - «Кредит») та акцептує пропозицію (оферту) Кредитодавця і приєднується до Договору в цілому у відповідності до вимог статті 634 Цивільного Кодексу України. Перед приєднанням до Договору Позичальник зобов`язаний ознайомитися з умовами Договору та Правилами, Паспортом кредиту. Якщо Позичальник не згодний з умовами Договору, Правилами, Паспортом та/або вважає умови Договору, Правил, Паспорту такими, що є обтяжливими для нього, Позичальник не має права вчиняти дії, спрямовані на укладення та виконання Договору (п.1.4). Після приєднання та підписання Позичальником Договору, всі умови Договору є обов`язковими для Кредитодавця і Позичальника. Позичальник приєднується до запропонованого Договору в цілому і не може запропонувати свої умови Договору. 1.6. Договір вважається укладеним з моменту одержання Кредитодавцем відповіді про прийняття (акцепту) Пропозиції та підписання Договору в порядку, визначеному пунктом 1.7 Договору (п.1.5). Відповідно до умов Договору Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на будь-які власні цілі та потреби, що не заборонені чинним законодавством України. Кредит надано строком на 30 днів, до 06.02.2022 року від дати надання кредиту. Кредитодавець надав кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Кредит надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти вказаної позичальником [NUMBER] . Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням Графіка відповідно до Додатку 1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього Договору. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % на добу. Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 912,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору (п.п.3.1, 3.2, 3.3). Разом з цим, згідно п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно додатку 1 до цього договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1. цього договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Пунктом 4.1 договору передбачено, що клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк повернення кредиту. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом та пеню/штраф у разі наявності. Продовження строку надання кредиту доступне всім позичальникам до 90 дня прострочення зобов`язання включно. З 91 дня прострочення зобов`язання продовження строку надання кредиту доступне тільки для клієнтів, сума (тіло) кредиту яких перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Оплата в повному обсязі нарахованих процентів за кредитом є підтвердженням згоди позичальника щодо активації/продовження строку надання кредиту потребує підписання додаткових угод до цього договору. Між тим, паспорт споживчого кредиту, який підписано особисто позичальником, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Для комунікації за цим договором [PERSON] обрано такий засіб комунікації, зокрема, як телефонний номер [NUMBER] . Між сторонами договору також підписано додаток №1 до договору № S-00009556 від 08.01.2022 року, який містить графік платежів та паспорт споживчого кредиту за допомогою аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора F122466, направленого [PERSON] на номер телефону [NUMBER] 08.01.2022 року через інформаційно-телекомунікаційну систему ТОВ ФК «Гвардіана». За графіком платежів надана позивачу сума кредиту за договором встановлена у розмірі 2000,00 грн, проценти за користування кредитом - 1500,00 грн, загальна вартість кредиту - 3500,00 грн; дата видачі кредиту - 08.01.2022 року, дата платежу - 06.02.2022 року. Факт перерахування коштів у розмірі 2 000,00 грн 08.01.2022 року на картку клієнта № [NUMBER] , реквізити якої надані [PERSON] товариству з метою отримання кредиту, підтверджується листом ТОВ «Платежі Онлайн» №1912/05 від 13.05.2024 року. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка становить 8000,00 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту - 2 000,00 грн та заборгованості за відсотками - 6000,00 грн, які нараховано за період з 08.01.2022 по 07.05.2024 р. відповідно до п. 3.6 договору та розділу 6 паспорта споживчого кредиту «Додаткова інформація» (2000,00*2,5%*120(днів) = 6000,00- відсотки за користування кредитом). Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» від 07.05.2024 року станом на 07.05.2024 року заборгованість за договором №S-00009556 від 08.01.2022 року не погашена. Сторонами не заперечується факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання про видачу кредиту. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення вищевказаного кредитного договору, або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували факти як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості. Крім того, судом встановлено, що 07.05.2024 року між ТОВ «ФК «Гвардіана» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №1. Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 7.1, 8.1.1 наведеного договору, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором. Сторони домовились щодо ціни за придбання (відступлення) прав вимоги. Фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми в день підписання Акту приймання-передачі прав вимоги на відповідні реквізити в банку. Факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін. Як вбачається, на виконання умов договору відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Гвардіана» було сплачено ціну вказаного договору на рахунок нового кредитора - ТОВ «Цикл Фінанс», про що свідчить платіжна інструкція № 6141 від 07.05.2024 року. На виконання вимог п. 8.1,8.2.1 договору факторингу №1 від 07.05.2024 року між його сторонами було укладено акт приймання-передачі Реєстру боржників від 07.05.2024 року, акт приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу №1 від 07.05.2024 року. Як вбачається із реєстру прав вимоги від 07.05.2024 до договору факторингу №1 від 07.05.2024 року, підписаного сторонами правочину та скріпленого печатками, до ТОВ «Цикл Фінанс» від ТОВ «ФК «Гвардіана» перейшло право вимоги за кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Гвардіана» та [PERSON] , на загальну суму заборгованості 4 350,00 грн, з яких 2000,00 - заборгованість по основному боргу, 2350,00 грн - заборгованість по відсоткам. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Вбачається, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернув внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням. Розмір заборгованості відповідача за договором підтверджується наданими суду розрахунками, останнім не оспорені. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували створення особистого кабінету, належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж [PERSON] , а також як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості. Судом встановлено, що позивач отримав право вимоги заборгованості за кредитним договором № S-00009556 від 08.01.2022 року до боржника [PERSON] у вищевказаних розмірах. Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договорі, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконав, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Цивільно-процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. [PERSON] не надав клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов наступних висновків: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України». Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатом Юхименком Ю.Ю. на підставі довіреності. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу надано копію Договору, укладеного позивачем з Адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ», про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23.08.2024р., додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024р. від 02.12.2024 року. Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг № 95 від 06.12.2024 року, вартість робіт склала 3500,00 грн. Згідно платіжної інструкції № DI0095 від 11.12.2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» здійснило оплату в сумі 3500,00 грн за договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою. З урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. відповідають критерію розумності судових витрат. При цьому відповідач аргументованих заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надав, клопотання про їх зменшення не надав. Враховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500 грн. Разом з тим, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в розмірі 2422,00 грн. по сплаті судового збору за подачу позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved