Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідачки [PERSON] на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Позовна заява мотивована тим, що з 01.09.2024 року позивачка навчається у Білоцерківському фаховому коледжі сервісу та дизайну на денній (бюджетній) формі навчання. Період навчання з 01.09.2024 року до 28.02.2027 року. Позивачка зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги відповідачки \~ [PERSON] ,\~як матері, на\~період навчання,оскільки їй потрібні кошти на придбання продуктів харчування, одягу, проживання. За вказаних обставин, позивачка звернулась за захистом свого цивільного права до суду. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 27.12.2024 відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Разом з тим, 13.02.2025 року через канцелярію суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено судом,позивачка [PERSON] є дочкою відповідачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.11.2006 року (а. с. 6). Згідно з довідкою, виданою Білоцерківським фаховим коледжом сервісу та дизайну від 05.09.2024 № 562, [PERSON] дійсно є здобувачем освіти І курсу Білоцерківського фахового коледжу сервісу та дизайну. Термін навчання з 01.09.2024 р. по 28.02.2027 р. за спеціальністю 022 Дизайн: Перукарське мистецтво та декоративна косметика освітньо-професійний ступінь фаховий молодший бакалавр, форма навчання денна (бюджетна) (а. с. 8). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У цій\~справі суд\~встановив,\~що позивачка\~досягла повноліття,\~навчається на\~уБілоцерківському фаховому коледжі сервісу та дизайну на денній (бюджетній) формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості офіційно працювати та отримувати доходи, а тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Водночас, зважаючи на положення ст. 182 СК України, суд бере до уваги працездатний вік відповідачки [PERSON] та визнання нею позовних вимог в повному обсязі. Інші відомості, які б свідчили про те, що відповідачка не має матеріальної можливості допомагати своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, у матеріалах справи відсутні. Відтак, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання позивачки, яка продовжує навчання є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відтак, відповідачка [PERSON] , як мати позивачки [PERSON] , зобов`язана надавати дочці матеріальну допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, аліменти на позивачку присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 24 грудня 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved