Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - заявниця) звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] у місті Шахтарськ, Донецької області [INFO] . В обґрунтування заяви покликалася на те, що [PERSON] , [INFO] , проживав на тимчасово окупованій території України в м. Шахтарськ, Донецької області. Причиною смерті стала коронавірусна інфекція, викликана covid-19, вірус інфікований, що підтверджується довідкою про причину смерті та лікарським свідоцтвом про смерть № 10 від 03.01.2025, а також свідоцтвом про смерть від 10.01.2025 року, які видані за місцем смерті так званою місцевою «Донецька народна республіка». Оскільки батько заявниці помер на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, заявниця не має можливості у передбачений законом спосіб зареєструвати факт смерті в органі РАЦС згідно з законодавством України та, відповідно, подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Посилаючись на ці обставини, заявниця просила встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, оскільки такий факт має юридичні наслідки щодо подальшого отримання заявником свідоцтва про смерть. Ухвалою суду від 18.02.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 19.02.2025 року заявницею подано до суду заяву про розгляд заяви про встановлення факту смерті за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просила їх задовольнити. У судове засідання 19.02.2025 року представник заінтересованої особи не з`явився, хоча повідомлявся про місце, час та дату цього засідання, а тому враховуючи заяву заявника, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Заявниця є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 13.08.1974. Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20.03.1996 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] у селі Борщівці, Могилів-Подільського району, Вінницької області, зареєстроване місце поживання: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Шахтарськ, Донецької області. На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявницею надано копію свідоцтва про смерть, виданого «відділом РАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» 10.01.2025 року [NUMBER] . Відповідно до довідки про причини смерті та лікарського свідоцтва про смерть № 10 від 03.01.2025 року, причиною смерті [PERSON] зазначено - коронавірусна інфекція, викликана covid-19, вірус інфікований. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначене свідоцтво про смерть особи є недійсним на території України, оскільки такий документ виданий незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявниця не в змозі, оскільки свідоцтво про смерть, яке видане незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже, не створюють жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На час звернення заявниці до суду з даною заявою, частина Донецької області, в тому числі, м. Шахтарськ входить до переліку територій України, які окуповані Російською Федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави України. Відповідно до Указу Президент України від 07.02.2019 року № 32/2019 «Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» місто Шахтарськ Донецької області віднесене до такого Переліку. Місто Шахтарськ Донецької області входить до переліку територій України, які окуповані Російською Федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави України. Такий перелік окупованих населених пунктів визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», який зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за №1668/39004, який постійно оновлюється. Надані заявницею письмові докази підтверджують факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки. Метою встановлення заявницею факту смерті [PERSON] є отримання свідоцтва про смерть встановленої форми. Разом з тим, оскільки свідоцтво про смерть, яке видане незаконним органом на тимчасово окупованій території України, не визнається державними органами України та не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого батька у позасудовому порядку. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення

Outcome: approved