Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

17.12.2024 року позивач в особі свого представника за посадою як правонаступник юридичної особи, яка укладала відповідний договір Первомайської районної ради Харківської області - звернувся до суду із відповідною позовною заявою, в якій просив виселити відповідача із житлового приміщення без надання йому іншого житлового приміщення, посилаючись при цьому на те, що вказане житлове приміщення було йому надане як соціальне житло. Ухвалою суду від 26.12.2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, наданий відповідачу час для подання відзиву та зустрічної позовної заяви (а.с.15). 08.01.2025 року з боку представника за посадою до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка за своєю правовою природою є заявою про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову, оскільки до позовних вимог додалася ще одна вимога, яка була відсутня у первинній позовній заяві, а підставою позову позивач зазначив вже не норми Житлового кодексу України у взаємозв`язку із нормами Цивільного кодексу України, а норми спеціального законодавства, якими є норми Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» у взаємозв`язку із нормами Цивільного кодексу України (а.с.22-23). Ухвалою судді від 15.01.2025 року вказана заява була залишена без руху через не виконання вимог щодо направлення її копії з додатками відповідачці за адресою її місця проживання у відповідності до абзацу другого частини першої статті 177 у взаємозв`язку із абзацем другим частини сьомою статті 43 ЦПК України, встановлено строк для усунення недоліків до першого судового засідання 24.01.2025 року (а.с.28). Засобами електронного суду з боку позивача на виконання вказаної ухвали було надано заяву про усунення недоліків, в якій було надано докази направлення заяви про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову на адресу місця проживання відповідачки (а.с.31-32). Перед судовим засіданням 24.01.2025 року від позивача засобами електронного суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та підтримку заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову (а.с.33). Ухвалою суду від 24.01.2025 року було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та зміну предмета позову, розпочато розгляд справи спочатку зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче провадження, наданий відповідачу час для подання відзиву на позовну заяву із збільшеними позовними вимогами та із зміненим предметом позову, питання необхідності подання відповіді на відзив та заперечення залишено відкритим до підготовчого провадження (а.с.36). Ухвалою суду від 17.02.2025 року підготовче провадження по справі було закрито та справа була до розгляду по суті (а.с.43). Позивач для розгляду справи по суті не прибув, надавши раніше заяву про розгляд справи за відсутності позивача, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином засобами електронного суду (а.с.47-48). Відповідач для розгляду справи по суті не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.49), причини неявки не повідомив. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Справа розглядається у загальному порядку, оскільки позивач згоди на заочний розгляд справи не надавав. Дослідивши позовну заяву з доданими до неї та іншими наданими позивачем доказами, враховуючи заяву позивача про збільшення позовних вимог та предмету спору, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. 05.12.2019 року між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та відповідачкою був укладений договір найму соціального житла №9 про надання у користування з правом реєстрації місця проживання житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Первомайської районного ради Харківської області №922 від 20.10.2020 року «Про затвердження переліку майна, яке не розташоване на території сільських рад та підлягає передачі зі спільної власності територіальних громад сіл Первомайського району Харківської області до комунальної власності сільських рад району» вказана квартира передана до комунальної власності Суданської сільської ради Лозівського району Харківської області. Суданська сільська рада Лозівського району Харківської області після реорганізації на підставі норм Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» увійшла до складу Біляївської об`єднаної сільської територіальної громади. На підставі рішення Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 22.12.2020 року №42 «Про прийняття у комунальну власність Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області майна із спільної власності територіальних громад сіл Первомайського району Харківської області» вищевказана квартира була прийнята безоплатно у комунальну власність позивача. Згідно з актом приймання-передачі майна, у тому числі, відносно вищевказаної квартири від 30.12.2022 року майно було передано до позивача по справі безпосередньо. Вказані факти були встановлені заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.03.2024 року року у справі №632/1502/23 за позовом Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили (а.с.3-4). Відповідно до частин 4 та 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно, окрім того, що судом вищевказаним судовим рішенням визнано відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , встановлено факт надання вказаної квартири відповідачу відповідно до норм спеціального закону та факт того, що відповідач у наданому йому соціальному житлі не проживає, не несе витрати з його утримання та не цікавиться його долею. Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Під час користування вказаним майно відповідач допустив порушення умов договору, зокрема п.п.3.1 в частині щодо сплати усіх видів комунальних послуг понад 3 місяці, які за адресою вказаної квартири нараховувалися у вказаний період (водо- та теплопостачання, водовідведення, постачання електричної енергії, утримання будинку та вивіз сміття тощо) (а.с.29-32), що є однією з підстав для розірвання вказаного договору на підставі норм п.п.6.3 самого договору (а.с.23, зворотній бік 25). Таке ж право позивача прямо закріплене в нормах п.2 ч.5 ст.27 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». Тому вимога про розірвання договору соціального найма житла №9 від 05.12.2019 року знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Щодо вимоги про виселення відповідача із займаного приміщення, то в цій частині суд зазначає, що спірна квартира належить до соціального житла Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області. Виселення з нього можливе у порядку, передбаченому спеціальним законодавством, яким є Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», відповідно до ч.1 ст.26 якого визначено, що порушення умов договору найму соціального житла тягне за собою, у тому числі, подання позову до суду про виселення без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, вимоги заяви позивача підтвердилася і в частині виселення відповідача із займаного ним приміщення відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем за 2 заявлені ним позовні вимоги немайнового характеру, що становить 6056,00 грн. по 3028,00 грн. за кожну (розірвання договору найму та виселення). На підставі викладеного та

Outcome: approved