Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

03.01.2025 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23.12.2019 у справі №295/8170/19 [PERSON] було визнано батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , та на підставі рішення суду було внесено зміни у актовий запис про народження дитини. Відповідач з моменту народження сина не проживає з позивачем та з сином, та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тобто взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Після ухвалення рішення судом про визнання відповідача батьком дитини він лише один раз відвідав сина та до 2022 року спілкувався лише телефоном. А з початку повномасштабного вторгнення росії в Україну з 24.02.2022 він жодного разу не телефонував, не відвідував сина та взагалі зник з їхнього життя. [PERSON] має нерегулярний та мінливий дохід, не має постійного місця роботи. Водночас він зобов`язаний нести витрати по утриманню сина - на придбання їжі, одягу, іграшок, ліків, адже дитина періодично хворіє на простудні захворювання. Також, для загального зміцнення здоров`я, йому, як і іншим, періодично не завадить оздоровлюватись у санаторіях та на морі. Так як [PERSON] дуже швидко росте, то потребує постійної заміни одягу один раз на півроку. Заміна одягу обходиться приблизно у 5000 грн. З урахуванням викладеного, позивач вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. 27.01.2025 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що рішенням\~Богунського районного\~суду м.Житомира\~від 23.12.2019\~у справі\~№295/8170/19 визнано [PERSON] , [INFO] , громадянина Вірменії, батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , №2439 від 12.09.2018, складеного Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, зазначивши в графі «відомості про батька» - [PERSON] , [INFO] , громадянин Вірменії. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 11-12). Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади від 03.12.2024, місце проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Згідно з характеристикою завідувача Житомирського дошкільного навчального закладу №45, [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад у період з 28.01.2021 по 30.08.2024, із закладом взаємодіяли лише мама [PERSON] , дитина була забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку (а.с. 18). З характеристики Ліцею №4 м. Житомира встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається у ліцеї з 02.09.2024, мати дитини [PERSON] належно виконує свої батьківські обов`язки, батько участі у житті дитини не приймає (а.с. 19). [PERSON] , [INFO] , відвідує гуртки «Мальовничого креативного простору» та «Територія розвитку», мати дитини [PERSON] належно виконує свої батьківські обов`язки, за час перебування дитини у закладах, тато [PERSON] , не з`являвся жодного разу (а.с. 20, 21). У відповідності до\~ст.141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як встановлено\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю, батько матеріальної допомоги на утримання не надає; враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами особистої гігієни; витрати, які здійснює позивач на утримання сина, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, в розмірі 2500,00 гривень, щомісячно, до його повноліття. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved