Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України(МТСБУ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.11.2022 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. 22.02.2023 року постановою Оболонського районного суду міста Києва визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту №2022_12_26_88645_zvit про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних автомобілю «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] становить 32\~784,09 грн. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 31\~046,43 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, 02.02.2023 року позивачем сплачено послуги експерта у розмірі 1\~550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму майнового відшкодування у розмірі 31\~046,43 грн. та суму витрат на встановлення розмірі збитку у розмірі 1\~550,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22.02.2023 року, 27.11.2023 року о 17 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по пр. Г. Сталінграду, 8, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не надав переваги в русі автомобілю «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.9. Правил дорожнього руху України. Вищевказаною постановою Оболонського районного суду міста Києва, притягнено [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. Вказана постанова набрала законної сили 05.03.2023 року 10.03.2023 року постановою Оболонського районного суду міста Києва виправлено допущену описку в постанові Оболонського районного суду міста Києва, щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП, та вважати вірною дату дорожньо-транспортної пригоди «27.11.2022 року». Вказана постанова набрала законної сили 10.03.2023 року. Як встановлено під час розгляду справи, цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. 05.12.2022 року водій [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] , подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, вищевказаного автомобіля є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до звіту №№2022_12_26_88645_zvit про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] становить 37\~784,09 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та метизи 1\~737,64 грн.). Шкода заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 27.11.2022 року, завдана [PERSON] , власнику транспортного засобу «Toyota\~Avensis»\~д.н.з. [NUMBER] , відшкодована не була, що підтверджується матеріалами справи. 05.12.2022 року водій транспортного засобу «Toyota\~Avensis»\~д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась до МТСБУ з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 31\~046,43 грн., що підтверджується наказом №3/5005 від 16.03.2023 року. 16.03.2023 року водію автомобіля «Toyota\~Avensis»\~д.н.з. [NUMBER] [PERSON] виплачено грошові кошти у розмірі 31\~046,43 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №824300 від 16.03.2023 року. Крім того, ФОП « [PERSON] » за послуги аварійного комісара, МТСБУ сплачено 1\~550,00\~грн., що підтверджується платіжною інструкцією №822461 від 02.02.2023 року. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27\~Закону України\~«Про страхування» та ст.993\~Цивільного кодексу\~України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.22.1 ст.22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1 ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої шкоду в порядку регресу, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved