Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Сарнецька Н.В. звернулася до суду із позовом і просить стягнути із відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 49990 грн. 50 коп. Також просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6850 грн. 00 коп. Посилається на те, що від сумісного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання донька залишися проживати із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 розміру його доходів щомісячно, починаючи з 27 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист по примусовому виконанню даного рішення суду перебуває на виконанні у Лозівському відділі державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області. Відповідач не виконує рішення суду, аліменти на утримання дитини не сплачує, внаслідок чого за період із березня 2023 року по серпень 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 49990 грн 50 коп. Розмір заборгованості відповідачем не оскаржувався. Вважає, що відповідач повинен сплатити пеню в такому ж розмірі, оскільки заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої погоджений сторонами в Договорі про надання правової допомоги № 10/24 від 28 лютого 2024 року. 27 листопада 2024 року справа надійшла до суду згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року (а.с.40-41). Ухвалою від 03 грудня 2024 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання (а.с.48). 27 грудня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.52-60), відповідно до якого він просить зупинити провадження у справі до ухвалення апеляційним судом рішення за його скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року. Посилається на те, що відповідно до постанови державного виконавця від 07 травня 2024 року було закінчено виконавче провадження про стягнення із нього на користь позивача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн 00 коп. Заборгованість по аліментах по березень 2023 року сплачена ним у повному обсязі. 04 грудня 2024 року він дізнався про існування вищезазначеного заочного рішення. Зазначає, що дане рішення він не отримував, в судове засідання викликаний не був. 04 грудня 2024 року він звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про оскарження рішення суду. Ухвалою від 02 січня 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.63). 10 січня 2025 року від представника позивача адвоката Сарнецької Н.В. надійшла відповідь на відзив (а.с.71-76), відповідно до якого вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що дійсно виконавче провадження № 57601550, відкрите на підставі виконавчого листа № 629/5086/19, виданого 15 лютого 2018 року Лозівським міськрайонним судом Хаківської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 746 грн 00 коп. щомісячно, було закінчене в зв`язку із набранням законної сили рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року. На підставі вищезазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист та 12 липня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75533326 по його виконанню. Саме в межах даного виконавчого провадження і виникла прострочена заборгованість по сплаті аліментів, через яку позивач змушена була звернутися до суду із позовом про стягнення із відповідача пені. Заперечує проти зупинення провадження у справі, яке є передчасним та недоцільним Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 27 березня 2023 року. 12 липня 2024 року старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Розиган О.В. було відкрито виконавче провадження № 75533326 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі вищезазначеного рішення суду (а.с.17-18). Відповідно до розрахунку (а.с.19-20) заборгованість [PERSON] за виконавчим провадження № 75533326 станом на 02 вересня 2024 року складає 49990 грн 50 коп. 14 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Розиган О.В. було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних. (а.с.21-22). Відповідно до розрахунку, зробленого представником позивача, розмір неустойки (пені) за несплату аліментів за період із березня 2023 року по серпень 2024 року становить 145883 грн 40 коп. (а.с.11). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копію Договору № 10/24 від 28 лютого 2024 року (а.с.23-26); копію ордеру № 1717260 від 03 жовтня 2024 року (а.с.27); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8971/10 від 29 травня 2020 року (а.с.28); копію платіжної інструкції № @PL517710 від 24 вересня 2024 року (а.с.29). Як додатки до відзиву на позов, відповідачем подано копію заяви від 04 грудня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.57); докази направлення даної заяви (а.с.58); копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 травня 2024 року (а.с.59). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Чинним законодавством передбачена презумпція вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Доказів несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками відповідач не надав. Належних доказів оскарження рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року та його скасування суду надано не було. З часу звернення до суду із даним позовом відповідач будь-яких заходів щодо погашення заборгованості по аліментах не вживав, доказів протилежного суду надано не було. Тому суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у створенні заборгованості зі сплати аліментів. як підстави відповідальності Судом становлено, що на підставівиконавчого листа, виданого на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року, старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області було відкрито виконавче провадження № 75533326. Відповідачем аліменти за даним рішення суду не сплачувалися, що призвело до утворення станом на 02 вересня 2024 року заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 49990 грн 50 коп. Розрахунок неустойки (пені) зроблений представником позивача відповідно до норм Сімейного кодексу України та правових висновків Великої Палати Верховного Суду За таких обставин, на підставі досліджених судом доказів в їх сукупності, враховуючи, що розмір пені, який просить стягнути представник позивача, не перевищує загального розміру заборгованості по аліментах, що відповідає вимогам ст. 196 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 49990 грн 50 коп. підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6850 грн 00 коп. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України. 28 лютого 2024 року між [PERSON] та адвокатом Сарнецькою Н.В. був укладений Договір про надання правової допомоги № 10/24 (далі - Договір). Відповідно до п.1.1. Договору за цим договором про надання правової допомоги Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову (юридичну) допомогу/юридичні послуги, а Клієнт, у свою чергу, зобов`язується прийняти надані Адвокатом послуги у порядку, визначеному цим Договором та оплатити Адвокату обумовлену винагороду (гонорар). Згідно п.6.1 Договору розмір винагороди за надання правової допомоги згідно цього Договору встановлюється Сторонами у Додатку до Договору. Відповідно до п.3 Додатку до Договору Сторони погодили наступну винагороду Адвоката в рамках надання правової допомоги Клієнту згідно п.1 цього Додатку, яка є фіксованою і складає 6850 грн 00 коп. без ПДВ. Пунктами 1 та 2 Додатку встановлено, що Клієнт доручає, а Адвокат приймає до виконання доручення Клієнта та зобов`язується надати Клієнту наступний перелік послуг: підготовка позову про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини з Боржника - [PERSON] , виконавче провадження № 75533326, що включає в себе: -підготовку позовної заяви, розрахунку неустойки (пені), додатків та забезпечення направлення їх до суду та учасникам справи; -підготовку всіх процесуальних документів (будь-яких заяв, клопотань тощо) під час розгляду справи у суді; -забезпечення отримання судового рішення по справі. Факт перерахування представнику позивача адвокату Москвіній О.А. витрат на професійну правничу допомогу підтверджується копією платіжної інструкції № @PL517710 від 24 вересня 2024 року. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). З правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судовий збір на витрати на правничу допомогу. Враховуючи, що представником позивача подано докази на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості та їх сплати, то стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6850 грн 00 коп. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. 196 СК України,

Outcome: approved