Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на кооперативну двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що був членом Житлово-будівельного кооперативу №55 «Алмаз». Вселився у спірну квартиру на підставі ордеру; зареєстрований та проживає у ній з 23.08.1988 по сьогоднішній день. 25.10.2024 рішенням державного реєстратора йому було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за відсутності правовстановлюючого документа на кооперативну квартиру. 03.02.2011 Житлово-будівельний кооператив №55 «Алмаз» припинив свою діяльність. За таких обставин, наявні перешкоди в частині розпорядження належною йому власністю, зумовлені відсутністю механізмів проведення державної реєстрації правомірно набутого ним права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 31.12.2024 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.01.2025 підготовче провадження у справі закрите, призначене судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, його представник подав заяву пророзгляд справи без його участі та участі його довірителя, позов підтримав. Відповідач Сумська міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, відзив на позов не надано. Третя особа [PERSON] , яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу відмовлено в оформленні права власності на виплачену ним кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із неможливістю надання оригіналів документів, передбачених ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами та Порядку затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р. З копії Ордеру на житлове приміщення від 21.01.1986 вбачається, що позивачу та його дружині надано право на заняття квартири за адресою: [ADDRESS] , яка перейменована на просп. Перемоги (а.с. 8). Копією довідки №2 від 04.03.1992, виданої ЖБК №55 «Алмаз», підтверджується той факт, що позивач повністю сплатив пайовий внесок за кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка перейменована на просп. Перемоги (а.с. 7). З копії технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що самочинного будівництва в даній квартирі не виявлено (а.с. 12-13). Рішенням державного реєстратора № 75742070 від 25.11.2024 відмовлено в проведенні реєстраційних дій по реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , через неподання документу , що посвідчує право власності (а.с. 20). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про власність» (в редакції, чинній на момент сплати позивачем пайового внеску на квартиру) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 18.09.1987 «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи», згідно із ст.15 ЗУ «Про власність» передбачено, що член житлового-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку (частку будинку), що належать громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Аналогічне положення міститься у п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 № 186. Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.12.2013 № 6-138цс13), згідно зі ст. 15 ЗУ «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказана квартира набула статусу окремого об`єкта цивільних прав, на який поширюються загальні норми цивільного законодавства, з моменту повного внесення пайового внеску за кооперативну квартиру, вона перейшла у власність позивача, а житлово-будівельний кооператив, в свою чергу, припинив будь-які права та повноваження щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved