Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат, звернувся в серпні 2024 р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківський міський відділ ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області, АТ «Сенс Банк» (з уточненням позовних вимог від 23.10.2024р.) про стягнення з Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] кошти, набуті без достатньої правової підстави у сумі 85876.97грн., які були стягнуті [INFO] з грошового забезпечення [PERSON] за постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Круць Л.Ю. від 04.03.2015 року у виконавчому провадженні №46659357 від 27.02.2015р. на виконання дублікату виконавчого листа 32/0917/32/12 виданого 19.08.2013 року Яремчанським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 119 360.17грн., і перераховані в період з 01.04.2015р. по 05.04.2018р. на розрахунковий рахунок №311121497000001 (МФО 836014, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код ЄДРПОУ 37951998), який у період 01.01.2015р. по 20.04.2018р. був відкритий для зарахування надходжень до державного бюджету за кодом бюджетної кваліфікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» на ім`я Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області. Позов обґрунтував тим, що 12.03.2012р. рішенням Яремчанського міського суду у справі №0917/2-304/2011 було задоволено частково позов ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є на даний час АТ «Сенс Банк») та стягнуто з [PERSON] заборгованість у сумі 118059.58грн. та 1300.59 судових витрат. В ході здійснення ВП з виконання дублікату виконавчого листа 32/0917/32/12 виданого 19.08.2013 року Яремчанським міським судом в примусовому порядку стягнуто зх. боржника кошти в сумі 85876.97грн., які перераховані [INFO] з грошового забезпечення [PERSON] (який був призваний з 19.03.2014р. на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та перебував в зоні проведення АТО) в період з 01.04.2015р. по 05.04.2018р. не стягувачу, а помилково на рахунок державного бюджету за кодом бюджетної кваліфікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі». Таким чином ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області\~ отримало без достатньої правової підстави дані кошти. Позивач знаючи про судове рішення вважав, що кошти стягуються на погашення заборгованості перед стягувачем. Оскільки, 02.10.2017р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з новим позовом до Яремчанського міського суду зі збільшенням в процесі розгляду позовних вимог через невиконання боржником зобов`язань, позивач через представника у 2021р. (справа була зупинена у зв`язку з мобілізацією відповідача) дізнався про те, що гроші отримані не стягувачем (при цьому ВП було відкрито на підставі нібито заміни сторони у ВП з ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» на підставі дубліката ВЛ, однак жодної заміни судом сторони стягувача не відбувалось, судових рішень щодо цього не має). 30.09.2024р. надійшов відзив від ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, вимоги позову заперечив. 23.10.2024р. представником позивача уточнено позовні вимоги. 24.10.2024р. надійшло пояснення від АТ «Сенс Банк», який зазначив про підстави для задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 25.11.2024р. до участі у справі залучено співвідповідачем Департамент ДВС Міністерства юстиції України в особі Івано-Франківського міського відділу ДВС Івано-Франківського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача1 позовні вимоги заперечила, однак підтвердила, що дійсно кошти були стягнуті на рахунок зазначений у позовній вимозі, проте саме позивач не цікавився правильністю зарахування коштів помилково стягнутих органом ДВС на рахунок державного бюджету, а не стягувача, тому слід застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні вимог за пропущенням строків звернення до суду. Відповідач2 в судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.2012р. заочним рішенням Яремчанського міського суду у справі №0917/2-304/2011 було задоволено частково позов ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є на даний час АТ «Сенс Банк») та стягнуто з [PERSON] заборгованість у сумі 118059.58грн. та 1300.59 судових витрат (а.с.14-15). Ухвалою\~ Яремчанського міського суду від 22.07.2013р. було видано ПАТ «Укрсоцбанк» дублікат виконавчого листа (а.с.17-19), на підставі якого 27.02.2015р. було\~ відкрито ВП №46659357, водночас у постанові державного виконавця зазначено іншого стягувача, а саме ТОВ «Кредит Колекшн Груп» замість ПАТ «Укрсоцбанк», хоча дублікат ВЛ на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» судом не видавався, рішень щодо заміни стягувача у законному порядку не ухвалювалось. Розпочато стягнення з боржника [PERSON] із заробітної плати за постановою державного виконавця від 04.03.2015р. (а.с.20-21). В ході здійснення ВП з виконання дублікату виконавчого листа №2/0917/32/12 виданого 19.08.2013 року Яремчанським міським судом, в примусовому порядку державним виконавцем ВДВС було стягнуто з боржника кошти в сумі 85876.97грн., які перераховані [INFO] з грошового забезпечення [PERSON] (який був призваний з 19.03.2014р. на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та перебував в зоні проведення АТО) в період з 01.04.2015р. по 05.04.2018р. не належному стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» за рішенням суду, і навіть не вказаному безпідставно при відкритті ВП іншому стягувачу, а взагалі помилково на рахунок вказаний державним виконавцем за іншими реквізитами, а саме на рахунок державного бюджету за кодом бюджетної кваліфікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» (а.с.26-35). Таким чином як доводила сторона позивача, відповідачем1 ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області\~ було отримано без достатньої правової підстави дані кошти, стягнуті за рішенням суду на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач знаючи про судове рішення від 12.03.2012р. вважав, що кошти стягуються на погашення заборгованості перед стягувачем і не володів інформацією про те, що реквізити органом ДВС були вказані інші ніж ПАТ «Укрсоцбанк», як і не знав про те, що виконавче провадження відкрите за заявою неналежного стягувача і це доведено перед судом, з врахуванням і того, що позивач був призваний у зв`язку з мобілізацією з 19.03.2014 року по 02.03.2018р. та проходив в подальшому реабілітацію у зв`язку з захворюванням пов`язаним із захистом України (встановлена група інвалідності з 01.08.2019р.), що підтверджено матеріалами справи. 02.10.2017р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з новим позовом до Яремчанського міського суду про стягнення заборгованості з [PERSON] через невиконання боржником зобов`язань\~ (а.с.36-42),\~ позивач 05.12.2017р. подав заяву про зупинення провадження у зв`язку з мобілізацією та неможливістю участі при розгляді справи і як наслідок ухвалою від 11.12.2017р. справа №354/580/17 була зупинена. У травні 2018 року поновлено провадження у даній справі. \~ У грудні 2020р. №354/580/17\~ було збільшено позовні вимоги у даній справі, а в січні 2021року відповідач розпочав участь у розгляді цивільної справи через представника і тільки після ознайомлення зі справою та отриманням інформації на адвокатські запити було з`ясовано у серпні 2021р.,\~ що гроші боржника на примусове виконання судового рішення отримані не стягувачем, а спрямовані були на державний бюджет через невірні реквізити вказані органом ДВС які, як наслідок, були стягнуті [INFO] з грошового забезпечення [PERSON] в період з 01.04.2015р. по 05.04.2018р. на загальну суму, яка є предметом даного спору - 85876.97грн. не за направленістю стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.43-64). Через неправомірність дій органу ДВС, 15.08.2024р. була подана скарга [PERSON] до Яремчанського міського суду на дії державного виконавця (а.с.65-79) і\~ за наслідком розгляду такої ухвалою Яремчанського міського суду від 01.10.2024р.\~ у справі №354/1187/21 визнано дії державного виконавця відносно ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження №4659357 від 27.02.2015р. щодо виконання дублікату ВЛ та постанови від 04.03.2015р. про стягнення із заробітної плати [PERSON] неправомірними, а оспорювані дані постанови виконавця скасовано (а.с.203-204). Відповідно до вимог ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином;\~ витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Зважаючи на дані норми, вимоги позову є належно обгрунтованими, доведеними перед судом та підлягають до задоволення. Обґрунтовуючи заперечення позовних вимог, відповідач1 зазначив, що пропущена позовна давність, оскільки кошти зараховані у державний бюджет протягом 2015-2018 років, а позов поданий у серпні 2024р. Окрім того, розпорядником таких коштів був [INFO] , а не сам позивач безпосередньо. Щодо цього слід зазначити таке. Суд погоджується з доводами позивача, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки про невірність (помилковість) відрахування коштів з заробітної плати [PERSON] , останній дізнався у серпні 2021р., коли було отримано відповідь на адвокатський запит про поступлення коштів саме на рахунок державного бюджету, а не стягувачу за рішенням суду. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа саме довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 261 ЦК України свідчить про те, що перебіг позовної давності у спірних правовідносинах починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли відбувалося перерахування щомісячно коштів на невірний рахунок, наданий органом ДВС, про що доводила представник відповідача1. Отже, дізнавшись у серпні 2021р. про помилковість зарахування коштів, позивач не пропустив строк позовної давності щодо вимог про повернення коштів від неналежного утримувача, при цьому оскаржуючи в іншій цивільній справі дії органу ДВС, який відкрив виконавче провадження не за заявою стягувача та за яким відбулося помилкове стягнення коштів з [PERSON] . Стосовно того, що розпорядником таких коштів був [INFO] , а не сам позивач безпосередньо, то такі доводи відповідача1 суд відхиляє, так як кошти, які виплачувались позивачу у вигляді грошового забезпечення, є його власністю (доходом, законною виплатою), а розпорядник тільки вчиняв дії по відрахуванню певної суми у межах примусового виконання рішення суду за виконавчим провадженням, яке як в подальшому встановлено судом, відкрите не за заявою стягувача, а іншої особи, звідси розпорядник грошового забезпечення не є власником таких коштів. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.1212,1213 ЦК України,

Outcome: approved