Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності за заповітом на житловий будинок з господарчими\~будівлями та\~побутовими спорудами,\~розташований в\~ [ADDRESS] ; земельну ділянку\~площею 0.2500\~га.,\~кадастровий номер\~4823980701:01:027:0003\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка розташована\~в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0.1275 га. кадастровий номер 4823980701:01:027:0004 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку в оформленні спадщини йому відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на майно та розбіжностей у правовстановлюючих документах. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви, відповідно до яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі позивача та відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19 жовтня 2021 року (а.с.13). Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Бурилівської сільської ради 15 грудня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №05, [PERSON] на випадок своєї смерті : житловий будинок,з господарчими\~будівлями та\~побутовими спорудами,\~розташований в\~ [ADDRESS] ; земельну ділянку\~площею 0.2500\~га.,\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка розташована\~в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0.1275 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , заповів [PERSON] , що підтверджується даними вказаного заповіту, який зареєстровано у Спадковому реєстрі за №52474432, та він є чинним на день смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: -житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, розташований в [ADDRESS] , що належав йому, та підтверджується даними свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 квітня 1990 року; -земельної ділянки, площею 0.2500 га., кадастровий номер 4823980701:01:027:0003 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , що підтверджено даними Державного акту серії ЯИ №593713, виданого головою Бурилівської сільської ради 04 грудня 2009 року, та даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2100590582024 від 27 грудня 2024 року; -земельної ділянки, площею 0,1275 га, кадастровий номер 4823980701:01:027:0004 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства місце розташування: Берізківська сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області, яка розташована в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , що підтверджено даними Державного акту серії ЯИ №593714, виданого головою Бурилівської сільської ради 04 грудня 2009 року, та даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6801006652024 від 24 грудня 2024 року. Як вбачається із спадкової справи №4/2022, [PERSON] прийняла спадщину\~за заповітом\~після смерті\~чоловіка [PERSON] у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини, крім позивача спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі по справі. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадкових прав на житловий будинок та земельні ділянки у нотаріальному порядку позивачу відмовлено, із-за відсутності правовстановлюючого документу на майно та розбіжностей у правовстановлюючих документах (а.с.15). Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок, розташованого в [ADDRESS] , виготовленого ДП"ЕВЕРЕСТ", спадковий житловий будинок побудований в 1970 році (а.с.16-18). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1970 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1970 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Отже, судом встановлено, що будинок розташований в [ADDRESS] не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] як об`єкт права власності - нерухоме майно. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів\~України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Суд враховує те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved