Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.11.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір № 6141869 про надання споживчого кредиту. За умовами договору сума кредиту складає 13000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом 205-ОД від 10.02.2022, року, та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (24.11.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 за яким останнє стало новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вказаним договором № 6141869. Позивачем, як новим кредитором, нараховано відповідачу проценти за 60 календарних днів (28.02.2023 - 28.04.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 13000 грн * 1,99% = 258,7 грн*60 календарних днів = 15522 грн У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач має заборгованість в розмірі 51805 грн, яка складається з 13000 грн - тіло кредиту та 23283 грн - нараховані проценти, та нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 15522, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 24.09.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.152). 09.01.2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через підсистему «Електронний суд» направив заяву про розгляд справи без участі представника Товариства, заяву про зміну назви учасника справи (а.с. 166,167, 168-170). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 13.01.2025 року було витребувано у АТ «Універсал Банк» докази по справі (а.с.176). 05.02.2025 року на виконання ухвали суду надійшла запитувана інформація. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, причини повторної неявки суду не відомі. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.11.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 6141869 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 13 000,00 грн строком на 360 днів, зі сплатою відсотків кожні 30 днів та стандартною процентною ставкою 1,99 % в день (пункти 1.3., 1.4., 1.5.). Указаний договір підписаний споживачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C795919» (а.с.23-32). Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 13 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується повідомленнями Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" про перерахування коштів. Згідно з карткою обліку договору № 6141869 від 29.11.2022 основна заборгованість [PERSON] складає 13 000,00 грн. Встановлено, що 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», було укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС Україна", включно і до [PERSON] за кредитним договором № 6141869 від 29.11.2022. Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами позивач набуває право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6141869 від 29.11.2022 в загальному розмірі 36283 грн. ( основна сума боргу - 13000 грн, сума процентів за користування кредитом - 23283 грн.) (а.с.61) Встановлено, що позивач нарахував відповідачу проценти у розмірі 15522 грн за 60 календарних днів (28.02.2023 - 28.04.2023), в межах строку договору відповідно до наступного: 13000 грн * 1,99% = 258,7 грн*60 календарних днів = 15522 грн. Отже, відповідач має заборгованість 51805 грн, яка складається з 13000 грн - тіло кредиту та 23283 грн - сума заборгованості за відсотками та нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 15522. Позивач змінив найменування з Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", що підтверджується рішенням учасника товариства № 251124/1 від 25.11.2024. Згідно наданої інформації АТ «Універсал Банк» від 21.01.2025 , на ім`я [PERSON] , банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] ; 29.11.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», був зарахований платіж від "FUIB MoneyTransfer", у сумі 13000,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, Договір про надання споживчого кредиту № 6141869 від 29.11.2022 року між [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна" було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відподно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту, укладеним між ним та ТОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення не був позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволеню та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 6141869 від 29.11.2022 року в розмірі 51805 грн. 00 коп., яка складається з: 13000 грн - тіло кредиту та 23283 грн - сума заборгованості за відсотками, 15522 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. Судові витрати по справі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10000 гривень витрат на професійну правову допомогу в рамках договору про надання правової (правничої) допомоги №10/07-2024 від 10.07.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової допомоги №10/07-2024 від 10.07.2024 (а.с.122-124); додатковї угоди №1 від 10.12.2024 до договору про надання правової допомоги №10/07-2024 від 10.07.2024 (а.с.173). копії рахунку на оплату по замовленню №1070/04/07 від 04.07.2024 (а.с.41); Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6141869 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] терміном у 3 години та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - терміном у 5 годин, що передбачено рахунком по замовленню №1070/04/07 від 04.07.2024, - є надмірним, оскільки адвокатом Столітнім М.М. здійснювалось представництво інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в численних спорах щодо стягнення заборгованості за схожих обставин, тому збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви та складання позовної заяви не може зайняти такої кількості часу. Крім того, суд звертає увагу на те, що справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, складання позову та клопотань є типовими, безпосередньої участі у судових засіданнях у цій справі представник позивача не приймав. Таким чином, з урахуванням критеріїв розумності та обґрунтованості зазначена адвокатом сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved