Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вищевказаним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що в\~Южному міському\~суді Одеської\~області перебувала\~справа№ 519/617/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до Державного\~підприємства «Морський\~торговельний порт\~«Южний» про\~визнання наказу\~про звільнення\~незаконним,\~поновлення на\~роботі та\~стягнення середнього\~заробітку за\~час вимушеного\~прогулу у\~справі.\~Рішенням Южного\~міського суду\~Одеської області\~від 25\~листопада 2021\~року позовну\~заяву [PERSON] \~задоволено.\~Визнано незаконним\~та скасовано\~наказ ДП\~«МТП «Южний»\~від 30 квітня 2021 року № 582-ос про звільнення [PERSON] , з посади заступника головного диспетчера головної диспетчерської ДП «МТП «Южний». Стягнуто з ДП «МТП «Южний» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 139230,45 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. Додатковим рішенням Южного міського суду Одеської області від 20 грудня 2021 року стягнено з ДП «МТП «Южний» на користь [PERSON] 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2023 року рішення Южного міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року змінено у мотивувальній частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2023 року додаткове рішення Южного міського суду Одеської області від 20 грудня 2021 року змінено в частині стягнення витрат на правничу допомогу, зменшено відповідну суму з 20000,00 грн. до 15000,00 грн. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» задоволено, рішення Южного міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року, додаткове рішення Южного міського суду Одеської області від 20 грудня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 березня 2023 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» 9140,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг. 15.01.2024 ДП «МТП «Південний» звернулося до Южного міського суду Одеської області із заявою про поворот виконання рішення суду та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі № 519/617/21. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.04.2024 у справі № 519/617/21 залишено без задоволення заяву ДП «МТП «Південний» про поворот виконання рішення, виконавчі листи видані Южним міським судом Одеської області за позовом [PERSON] до ДП «МТП «Південний» визнано такими, що не підлягають виконанню. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2024 у справі № 519/617/21 апеляційну скаргу ДП «Морський торговельний порт «Південний» задоволено частково. Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 05 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення. Допущено поворот виконання рішення Южного міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року по справі № 519/617/21 в частині стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» на користь [PERSON] судового збору у розмірі 1816 грн, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» судового збору у розмірі 1816 грн. Допущено поворот виконання додаткового рішення Южного міського суду Одеської області від 20 грудня 2021 року, яке змінено постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, по справі № 519/617/21 в частині стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» на користь [PERSON] , витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн, шляхом стягнення з Генова 1.1, на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» 15000 грн витрат на правничу допомогу. В іншій оскаржуваній частині ухвалу суду залишено без змін. Так, 24 березня 2023 р. на виконання рішення Южного міського суду Одеської області від 25.11.2021 у справі № 519/617/21, ДП «МТП «Південний» було перераховано [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 125 617,40 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 8401959. В зазначений платіж було включено: 1816,00 грн судовий збір; 15000,00 грн витрати на правову допомогу; 108801,40 грн (середній заробіток за час вимушеного прогулу з вирахуванням податків). Таким чином, грошові кошти в розмірі 108801,40 грн, отримані [PERSON] підлягають поверненню, оскільки у розумінні статті 1212 ЦК України підстава у відповідності до якої [PERSON] були набуті грошові кошти - відпала. Також, у зв`язку із простроченням термінів сплати грошових коштів, [PERSON] має сплатити ДП «МТП «Південний» три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2426,37 грн та інфляційні втрати в розмірі 5428,88 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 11.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача зазначає, що позивач помилково вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, який отриманий [PERSON] внаслідок набрання законної сили рішенням Южного міського суду Одеської області від 25.11.2021 року по справі № 519/617/21 підлягає поверненню ДП «МТП «Південний» відповідно до ст. 1212 ЦК України. Така позиція позивача не відповідає приписам законодавства України статтям 444, 445 ЦПК України. Законних підстав для повернення коштів, з підстав, зазначених у позові відповідно до 1212 ЦК України по справі не має. Положення статті 1212 ЦК України не підлягає застосуванню до вирішення спірних правовідносин, оскільки вимоги про повернення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вже були розглянуті та вирішені в рамках цивільної справи № 519/617/21. Позивачем вибраний неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові. В даному випадку ДП «МТП «Південний» вже використав належний спосіб захисту звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення у порядку, передбаченому статтею 444 ЦПК України по справі №519/617/21, тому у задоволенні позову про стягнення безпідставно набутих коштів у порядку статті 1212 ЦК України слід відмовити. Положення статті 1212 ЦК України, якими позивач обґрунтовував вимоги позову, до вирішення спірних правовідносин не застосовуються. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.12.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторона позивача в судовому засіданні заперечувала проти позиції представника відповідача викладеної у відзиві на позовну заяву, зазначивши про нерелевантну практику, необґрунтованість та безпідставність доводів сторони відповідача. Позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 25.11.2021 по справі № 519/617/21 позовну заяву [PERSON] задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ ДП «МТП «Южний» від 30 квітня 2021 року № 582-ос про звільнення [PERSON] з посади заступника головного диспетчера головної диспетчерскої ДП «МТП «Южний» та поновлено на посаді. Стягнуто з ДП «МТП «Южний» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 139230,45 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. Додатковим рішенням Южного міського суду Одеської області від 20.12.2021 по справі № 519/617/21 стягнуто з ДП «МТП «Южний» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Постановами Одеського апеляційного суду від 15.03.2023 рішення Южного міського суду Одеської області від 25.11.2021 змінено у мотивувальній частині, в іншій частині залишено без змін; додаткове рішення змінено в частині витрат на правничу допомогу, зменшено з 20000 грн. до 15000 грн. Постановою Верховного Суду від 06.12.2023 по справі № 519/617/21 касаційну скаргу ДП «МТП «Южний» задоволено, рішення Южного міського суду Одеської області від 25.11.2021, додаткове рішення Южного міського суду Одеської області від 20.12.2021, постанови Одеського апеляційного суду від 15.03.2023 скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь ДП «МТП «Южний» 9140,60 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг. 15.01.2024 ДП «МТП «Південний» звернулося до Южного міського суду Одеської області із заявою про поворот виконання рішення суду та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по справі № 519/617/21. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.04.2024 у справі № 519/617/21 заяву про поворот виконання залишено без задоволення. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2024 ухвалу Южного міського суду Одеської області від 05.04.2024 в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу скасовано, в цій частині ухвалено нове судове рішення. Допущено поворот виконання рішення від 25.11.2021 в частині судового збору, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ДП «МТП «Південний» судовий збір в розмірі 1816 грн. Допущено поворот виконання додаткового рішення від 20.12.2021, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ДП «МТП «Південний» 15000 витрат на правничу допомогу. В іншій частині ухвалу залишено без змін. Таким чином, ухвалою суду першої інстанції від 05.04.2024, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2024, які набрали законної сили, у задоволенні заяви ДП «МТП «Південний» про поворот виконання в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постанова апеляційної інстанції мотивована тим, що «у справах щодо стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу, поворот виконання рішення суду не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення. Суд першої інстанції, врахувавши положення ч.2 статті 445 ЦПК України, дійшов вірного висновку про відсутність підстав повороту виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу, зазначивши, що заявником не надано суду доказів того, що рішення суду було ухвалено на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях заявника». Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України). Згідно з частиною дев`ятою статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Статтею 445 ЦПК України передбачені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ. Зокрема, у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Статтею 239 КЗпП України передбачено обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах. У разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. \~ \~ \~ \~Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. \~ \~ \~ \~Повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням є процесуальною формою захисту прав боржника, яке реалізується через поворот виконання судового рішення. \~ \~ \~ \~Таким чином, в даній справі ДП «МТП «Південний» вже скористався належним способом захисту звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення у порядку, передбаченому статтею 444 ЦПК України по справі № 519/617/21, за результатами розгляду якої прийнято рішення, яким було допущено поворот виконання рішення в частині стягнення отриманого судового збору та витрат на правничу допомогу. Вказане рішення після апеляційного перегляду набрало законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалось. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку про\~відмову в\~задоволенні позову ДП МТП «ПІВДЕННИЙ» до [PERSON] про стягнення коштів, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підстави для стягнення судового збору з відповідача в даній справі відсутні. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved