Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лаєвська М.Л. звернулався до суду з вказаним позовом та прохає визначити порядок та час спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] без присутності матері [PERSON] , наступним чином: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] з першого по тридцяте число кожного парного місяця року за місцем реєстрації батька за адресою: [ADDRESS] ; під час перебування дитини з матір`ю - зобов`язати [PERSON] забезпечити [PERSON] можливість спілкуватися з сином за допомогою телефону, електронної пошти та інших засобів зв`язку без обмежень, з урахуванням шкільних та позашкільних занять дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 10.11.2015 року Виконавчим комітетом Хорошевської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 8. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2021 року їх шлюб розірвано. З народження та до травня 2024 року неповнолітній [PERSON] постійно проживав разом з батьком - по [ADDRESS] . По досягненню шкільного віку дитина за заявою [PERSON] зарахована до КЗ «Хорошівський ліцей Безлюдівської селищної ради». Судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 09.11.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не могли дійти згоди щодо визначення місця проживання дитини, відповідач неодноразово намагалася без згоди позивача змінити постійне місце проживання сина, бажає проживати з дитиною в м. Конотоп Сумської області. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2023 року визначено місце проживання [PERSON] з його матір`ю [PERSON] . Постановою Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 року рішення першої інстанції залишено без змін. Під час розгляду вказаної судової справи було встановлено, що сторони у справі є здоровими, працездатними людьми зі стабільним прибутком. Позивач та відповідач не заперечували, та з матеріалів справи не вбачається, що хтось із батьків дитини зловживає алкогольними чи наркотичним засобами, має залежності, що можуть негативно вплинути на розвиток, безпеку та здоров`я малолітньої дитини. Вони цікавляться життям сина [PERSON] та приймають у ній участь у його вихованні. Суд встановив, що [PERSON] працює на об`єкті ПАТ «Філіп Морріс Україна» у Спільному українсько - нідерландському підприємстві у формі ТОВ «Група 4 секурітас ЛТД» на посаді - охоронець. Характеристика за місцем проживання та роботи позитивна. Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 04.08.2022 року ознак наркологічних захворювань не виявлено. З медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів від 04.08.2022 року, що у [PERSON] психіатричних протипоказань до виконання обов`язків зі спецзасобами індивідуального захисту не виявлено. Під час розгляду вказаної справи, у судовому засіданні 11.01.2024 року у присутності представника органу опіки та піклування був допитаний малолітній [PERSON] , який повідомив, що однаково сильно любить обох батьків та бажає проживати разом із мамою і батьком. Будинок в якому [PERSON] проживає вважає своїм домом, має у ньому власну кімнату та всі умови для проживання. Зазначив, що не хоче їхати жити з мамою до м. Конотоп і боїться того що мама його вкраде. Він має достатньо уваги з боку родини батька - своїх бабусі та дідуся. Бабуся готує йому їжу та допомагає у побуті. Мама та тато працюють і приходять до дому у ввечері. [PERSON] відвідує школу онлайн та робить з батьком всі уроки, гуляє з ним у дворі будинку. Апеляційним судом встановлено, що батьки однаково сумлінно ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, у кожного з них є матеріальна можливість забезпечити сину належні умови існування та однакова прихильність дитини до кожного. З травня 2024 року син проживає разом з матір`ю та не має можливості спілкуватися з батьком. [PERSON] не відомо достовірно про конкретне місце проживання дитини, оскільки відповідач заблокувала всі контакти з сином, не надає можливості зв`язатися з ним та поспілкуватися навіть телефонним зв`язком. З приводу вказаних перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] звертався до поліції та служби у справах дітей. Служба у справах дітей та поліція проігнорували його звернення щодо встановлення місця знаходження дитини, неодноразові усні та письмові звернення залишились без належного розгляду та відповіді. При таких обставинах, наявні перешкоди з боку відповідача у спілкуванні [PERSON] з сином. Що і змусило звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник Лаєвська М.Л. , кожен окремо, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , кожен окремо, позовні вимоги прохають задовольнити частково. [PERSON] надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що вони з позивачем мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб з батьком дитини 02.11.2021 року розірвано. Рішенням Харківського районного суду від 11.05.2023 року місце проживання сина визначено з нею. До травня 2024 року вони з дитиною проживали в смт. Хорошево, Харківської області з колишнім чоловіком та його батьками. На ґрунті особистих неприязних відносин в родині склались вкрай негативні відносини, постійно виникали сварки, колишня свекруха та колишній чоловік вдавались до фізичного та психологічного насильства відносно неї. За фактами насильства відносно неї вона викликала поліцію і відносно колишніх свекрухи та чоловіка складались протоколи про адміністративне правопорушення. Останній раз така подія мала місце 11.05.2024 року. Батько дитини та свекруха в досить грубій формі з використанням фізичної сили вимагали залишити їх будинок. Постійні сварки та довготривалий судовий процес негативно впливали на стан дитини, родина її колишнього чоловіка постійно психологічно тиснула на сина. [PERSON] робив все можливе для того щоб вона втрачала емоційний зв`язок зі своїм сином. А тому вона вирішила поїхати до місця свого проживання - в с. Підлипне, м. Конотоп. На даний час вони з дитиною проживаємо за місцем реєстрації в с. Підлипне, м. Конотоп. Згідно рішення Харківського районного суду від 15.04.2024 року її малолітній син [PERSON] був зареєстрований за адресою проживання своєї рідної матері, тобто [ADDRESS] . Вона, як особа, з якою залишена на проживання дитина, подала заяву до КЗ «Хорошівський ліцей Безлюдівської селищної ради» про відрахування [PERSON] зі складу учнів та на сьогодні його зараховано на навчання до Підлипненського ліцею Конотопської міської ради. Також, відносно [PERSON] складались протоколи про адміністративне правопорушення ч. 5 ст. 184 КУпАП та ч. 1 ст. 188-50 КУпАП за відмову надати дитину їй та не допуск представників органу опіки та піклування. Рішенням Полтавського районного суду від 27.07.2022 року по справі № 635/1024/22 провадження було закрито за спливом строків накладення адміністративного стягнення. За таких обставин встановлення порядку та часу спілкування дитини з батьком за місцем реєстрації батька - в смт. Хорошеве, Харківської області призведе до фактичної зміни кожного місяці навчального закладу, що явно негативно впливатиме на його навчання та психоемоційний стан. Крім цього винна поведінка [PERSON] в минулому, яка виразилась в ненаданні їй дитини та невиконанні рішення органу опіки та піклування, викликає у неї обґрунтовані сумніви в тому, що після вивезення дитини він добровільно поверне сина [PERSON] . Вона впевнена, що родина колишнього чоловіка стане психологічно тиснути на малолітнього сина, і вона буде змушена в котре довготривало проходити всі інстанції. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування в особі «Відділу Служби у справах дітей» Конотопської міської ради Сумської області Дем`яненко А.О. в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільне встановити позивачу порядок участі у вихованні сина викладений у висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення способів участі позивача у вихованні малолітнього сина. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Безлюдівської територіальної громади Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явилася, надали заяву, про розгляд справи без участі їх представника, за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 171). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 30.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 37). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.09.2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування в особі «Відділу Служби у справах дітей» Конотопської міської ради Сумської області надати висновок щодо порядку та часу спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] без присутності матері [PERSON] (а.с. 84) Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2024 року у зв`язку з клопотанням відповідача [PERSON] підготовче судове засідання відкладено на 06.11.2024 року (а.с. 121). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2024 року у зв`язку з заявою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі «Відділу Служби у справах дітей» Конотопської міської ради Сумської області Дем`яненко А.О. підготовче судове засідання відкладено на 27.11.2024 року (а.с. 139). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2024 року справу призначено до розгляду по суті на 23.12.2024 року (а.с. 153). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2024 року у зв`язку з технічними причинами судове засідання відкладено на 27.01.2025 року (а.с. 175-178). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2025 року у зв`язку з клопотанням відповідача [PERSON] судове засідання відкладено на 17.02.2025 року (а.с. 188). Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). З народження та до травня 2024 року [PERSON] , [INFO] постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). По досягненню шкільного віку [PERSON] , [INFO] за заявою батька [PERSON] зараховано до КЗ «Хорошівський ліцей Безлюдівської селищної ради» (а.с. 19). Згідно характеристики наданої з місця роботи [PERSON] працює в Міжнародній Охоронній Компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» з 11 серпня 2020 року до теперішнього часу на посаді охоронника та тимчасово виконує обов`язки начальника вахти охорони. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 10). Загальна сума доходу за період з грудня 2023 року по травень 2024 року становить 44687,57 грн. (а.с. 13). Згідно висновку складеного практичним психологом [PERSON] від 07.06.2023 року за результатами бесіди з малолітнім [PERSON] зазначено, що в ході проведеного психологічного дослідження дитини спостерігалося, що він впевнений у дбайливому ставленні з боку батька і цінує прояви його любові. До мами виявлена недовіра, очікування чогось неприємного, дитини уникала розповіді про маму, бо відчуває тривожність (а.с. 19 зв., 20). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2023 року визначено місце проживання [PERSON] з його матір`ю [PERSON] . Постановою Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 року рішення першої інстанції залишено без змін (а.с. 21-33). З приводу перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] звертався до поліції, а потім до відділу «Служба у справах дітей», але відповіді остання не надала (а.с. 15). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] було визнано за доцільне: встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : 1. Кожна друга та четверта субота місяця з 15.00 год. до 21.00 год. в межах населеного пункту проживання дитини без присутності матері дитини; 2 Кожна друга та четверта неділя місяця з 9.00 год. до 13.00 год. в межах населеного пункту проживання дитини без присутності матері дитини; 3. Рекомендувати [PERSON] забезпечити [PERSON] можливість спілкуватись з сином за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти та інших засобів зв`язку враховуючи графік навчання сина та відвідуванням ним позашкільних гуртків (а.с. 149-151). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини). Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 7-8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, Згідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Разом з тим, мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року). Аналіз чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на спілкування та виховання дитини. Відповідно положень до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи установлені судом обставини про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, тому суд вважає, що такий спосіб участі підлягає визначенню судом. Разом з тим, суд частково не погоджується з висновком органу опіки та піклування Конотопської міської ради в частині рекомендувати [PERSON] забезпечити [PERSON] можливість спілкуватись з сином за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти та інших засобів зв`язку враховуючи графік навчання сина та відвідуванням ним позашкільних гуртків. На підставі вищевикладеного, виходячи з інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, враховуючи вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та визначити порядок та час спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , наступним чином: 1.Кожна друга та четверта субота місяця з 15.00 год. до 21.00 год. в межах населеного пункту проживання дитини без присутності матері дитини. 2 Кожна друга та четверта неділя місяця з 9.00 год. до 13.00 год. в межах населеного пункту проживання дитини без присутності матері дитини. 3. Зобов`язати [PERSON] забезпечити [PERSON] можливість спілкуватись з сином за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти та інших засобів зв`язку враховуючи графік навчання сина та відвідуванням ним позашкільних гуртків. Суд вважає, що саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний контакт дитини з батьком. Більш того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Outcome: partial