Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

У травні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що з 08.08.1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За час перебування у шлюбі було набуто спільне майно, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 113,16 кв.м, житлова площа 58,80 кв.м., земельна ділянка № [NUMBER] для ведення садівництва загальною площею 0,0400 га, що розташована в [ADDRESS] Великочернеччинська сільська рада, в подальшому на даній ділянці було побудовано садовий будинок. Просить суд визнати за нею право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 113,16 кв.м, житлова площа 58,80 кв.м., та визнати право власності на частину садового будинку, що розташований: [ADDRESS] , судові витрати стягнути з відповідача. 10 липня 2024 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву, який мотивована тим, що отримавши позовну заяву [PERSON] , встановлено, що вона не порушує питання про поділ третього об`єкту , який належить до спільного майна подружжя, а саме : транспортний засіб автомобіля Nissan модель Tida, 2012 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 30.08.2012 . Середня ринкова вартість автомобіля складає 330945,64 грн. Просить визнати право власності на частину транспортного засобу автомобіля Nissan модель Tida, 2012 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] , судові витрати покласти на [PERSON] . Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.06.2024 забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] вживати заходів щодо відчуження квартири за адресою : [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Ухвалою суду від 11.07.2024 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов з первісним позовом, призначено підготовче засіданні на 25 липня 2024 року . Ухвалою суду забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] відчуження автомобіля Nissan модель Tida, 2012 року випуску до набрання рішенням у справі законної сили. Ухвалою від 18 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву [PERSON] не визнає вимоги щодо визнання права власності на частину об`єкту незавершеного будівництва «Садовий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Великочернеччинська сільська рада» оскільки у розділі 2 декларації про готовність до експлуатації об`єкта у якості забудовника зазначені як відповідач так і позивачка, тобто вони є співзабудовниками даного садового будинку. Зазначає, що він не заперечував та не оспорював права власності позивачки на частину садового будинку, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачкою права власності на частину садового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Великочернеччинська сільська рада. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити, щодо зустрічного позову визнають, що автомобіль є спільною власністю подружжя. Представник відповідача-позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні позов визнав частково, щодо визнання квартири спільним майном подружжя не заперечує, щодо недобудованого будинку заперечує, зустрічну позовну заяву підтримують, просить задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 1998 року (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі 03.04.2008 р. [PERSON] з ВАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір іпотеки №125/08-ІФ без оформлення заставної, посвідчений приватним нотаріусом Нагорною Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3120, на підставі якого останнім було набуто майнові права на трикімнатну кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 113,16 кв.м, житлова площа 58,80 кв.м. Договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя як кредитора за умовами кредитного договору №154/08-ЖКПФ від 03.04.2008 р. , за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний іпотекодержтелю не пізніше 02 квітня 2038 р. повернути кредит с умі 466940 грн., наданий в інвестування в об`єкт інвестування ,яким є трикімнатна квартира за адресою. : [ADDRESS] , під будівельним номером [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради від 10.11.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 585 від 04.11.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10-11). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. було придбано земельну ділянку № 3631 для ведення садівництва загальною площею 0,0400 га, право власності оформлено по на [PERSON] та [PERSON] . Вартість земельної ділянки склала 12000,00 грн. (а.с.19, 20). На земельній ділянці за адресою [ADDRESS] Великочернеччинська сільська рада було побудовано садовий будинок, на який отримано технічний паспорт. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з : садового будинку [ADDRESS] (а.с.21-26). Згідно будівельного паспорта, виданого 24 квітня 2015 року сектором містобудування та архітектури Сумської районної державної адміністрації на будівництво двоповерхового садового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , замовники [PERSON] , [PERSON] , схема забудови земельної ділянки експлікація : садовий будинок двоповерховий проектир, вбиральня проектир, літній душ- проектир, сусідні будівлі, площа земельної ділянки згідно документами на землекористування : 0,0400 га (а.с.27-28). Згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувались на підставі повідомлення про початок їх виконання забудовниками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с.30-32). Згідно звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] НС 14/5-24 вартість садового будинку (літ «А-2») загальною площею 46,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.05.2024 року складає 384300,00 грн (а.с.33-58). На час розгляду справи право власності на садовий будинок за сторонами у справі не зареєстровано. Згідно звіту про оцінку суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] НС 13/5-24 вартість трикімнатної квартири загальною площею 113,6 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] складає станом на 09.05.2024 року 2757000 грн. (а.с.59-86) Відповідно до\~листа Регіонального\~сервісного центру\~ГСЦ МВС\~в Харківській,\~Полтавській та\~Сумській областях\~від 01.07.2024\~ автомобіль\~Nissan\~ модель\~Tida,\~2012\~року випуску\~зареєстрований \~30.08.2012\~за [PERSON] \~(а.с.133). Автомобіль перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до чт. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і тому відповідач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до спільного майна подружжя. Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що спірна квартира була придбана у період шлюбу, у договорі іпотеки зазначено про згоду другого з подружжя на вчинення даного правочину, а також, що договір укладається в інтересах сім?ї і його укладання відповідає спільному волевиявленню подружжя. Сторони не заперечили, що придбавали цю квартиру для проживання сім?ї, проживали разом у цій квартирі у період шлюбу, сторони продовжують використовувати це приміщення для забезпечення себе житлом. Таким чином, презумпція спільності права власності подружжя на придбану в період шлюбу квартиру не спростована. Вказаний факт сторонами не оспорюється та визнається. Тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню та необхідно в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 113,16 кв.м, житлова площа 58,80 кв.м. Крім того,\~у період\~шлюбу відповідачем\~було придбано\~транспортний засіб\~-\~автомобіль SSANG марки NISSAN TIIDА, 2012 року випуску, VIN номер: [NUMBER] , який оформлений на відповідачку за зустрічним позовом . Відповідачем не заперечується, що спірний автомобіль є об?єктом права спільної сумісної власності. Враховуючи положення наведених вище норм та відсутність спростування презумпції спільності права власності на автомобіль, суд визнає цей автомобіль об?єктом права спільної сумісної власності подружжя Згідно із частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, наявні підстави для визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на автомобіля марки NISSAN TIIDА, 2012 року випуску, VIN номер: [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , документ, який підтверджує право власності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30.08.2012. тому зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відносно позовних вимог про визнання права власності на половину садового будинку суд зазначає таке. Частиною другою\~статті 331 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України\~встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або\~законом\~передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до\~закону\~підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених\~статтею 28\~цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Аналіз наведених норм\~дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. \~Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Судом встановлено, що земельна ділянка, на який збудований садовий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності (по частині кожному). У березні 2016 року сторони подали до Управління ДАБІ в Сумській області декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувались на підставі на підставі повідомлення про початок будівельних робіт відносно садового будинку за адресою: [ADDRESS] . 21.03.2016. Вказана декларація зареєстрована 21.03.2016. Після прийняття будинку в експлуатацію сторони не реєстрували право власності на нього. Тобто, враховуючи положення ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на вказаний об`єкт не виникло у зв`язку з тим, що воно не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку. Відтак, у суду відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на половину зазначеного будинку в порядку поділу об`єкту права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Враховуючи, що земельна ділянка, на який розташований спірний садовий будинок належить належить сторонам на праві спільної часткової власності (по частині кожному), а забудовниками садового будинку були як позивач, так і відповідач, сторони не позбавлені можливості зареєструвати право власності на цей будинок у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~При зверненні до суду [PERSON] сплачений судовий збір за дві вимоги майнового характеру в сумі 9084 грн. при ціні позову 1\~570\~650 грн. (половина вартості квартири 1378 500 грн., половина вартості садового будинку 192\~150,00 грн.) (а.с.6). Враховуючи часткове, на 86% задоволення позовних вимог, відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає сплаті судовий збір в сумі 7822,06 грн. пропорційно задоволеним вимогам. При зверненні до суду [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 3309,46 коп. (а.с.137 зі звороту). У зв`язку із задоволенням цих позовних вимог з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню ця сума.

Outcome: partial