Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №6212760 про надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки в сумі 10000,00 грн. Договір був укладений з дотриманням вимог\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в сумі 10000 грн. на строк 360 днів, а він у свою чергу зобов`язався повернути його та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти 25.12.2022 року були перераховані відповідачу на платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ «УніверсалБанк». 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Укрглобал-Фінанс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна», в тому числі й до [PERSON] 31.07.2024 року ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №31.07/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Укрглобал-Фінанс», в тому числі й до [PERSON] . Станом на 17.09.2024 року заборгованість відповідача складає 27910,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредит \~10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 17 910,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 27910,00\~грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, зазначив, що не оспорює суму кредиту та відсотків та визнає позовні вимоги в цій частині, просив зменшити суму витрат на правову допомогу до 2000,00 грн., оскільки вважає її неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та витраченим часом на надання таких послуг, посилається на те, що справа про стягнення кредитної заборгованості є типовою та максимально простою. Також у зв`язку з визнанням ним позову до початку розгляду справи по суті просив вирішити питання про повернення позивачу 50% судового збору. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №6212760 про надання споживчого кредиту в електронній формі, який разом з паспортом споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою одноразового електронного ідентифікатора «C882302», відправленого на номер телефону, зазначений позичальником, що відповідає вимогам п.9.6 договору. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 10000,00 грн. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів-кожні 30 днів (п.п. 1.3, 1.4 договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 договору). Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.1.5.1 договору процентна ставка стандартна, фіксована у розмірі 1,99% в день, застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних. Як вбачається з повідомлення ТОВ «ПейтекУкраїна» від 29.09.2023 року, відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів ТОВ «Пейтек Україна» було успішно перераховано грошові кошти 2022-12-25 15:54:12 на суму 10000,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 7c3e162e-ddf6-4c8e-a6e7-1cec26213fcc, номер транзакції в системі ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" 32640037, Session ID 018828860236, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (п.2444) Згідно наданої банком виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] , яка емітована АТ «УніверсалБанк» на ім`я [PERSON] , 25.12.2022 року о 15-54 год. [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 10000,00 грн. шляхом перерахування на його картковий рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №6212760 від 25.12.2022 року станом на 25.09.2023 становить 27910,00\~грн., з яких:\~заборгованість за тілом кредиту\~10000,00 грн., заборгованість за відсотками\~17910,00 грн. 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №26.09/23-Ф до ТОВ «Укрглобал-Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором, сума кредиту 10000,00 грн., загальна сума заборгованості 27910,00 грн. 31.07.2024 року ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №31.07/24-Ф. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №31.07/24-Ф до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором, сума кредиту 10000,00 грн., загальна сума заборгованості 27910,00 грн. Відповідно до ст. ст.\~1054,\~1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1\~ст. 207 ЦК України\~визначено. що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію"\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~статті 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 7, 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В процесі розгляду справи встановлено, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що він не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 27910,00\~грн., з яких:\~заборгованість за тілом кредиту\~10000,00 грн., заборгованість за відсотками\~17910,00 грн. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідач визнав факт укладення договору, отримання кредиту та суму заборгованості згідно розрахунку , наданого позивачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним документом. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, визнання відповідачем позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору, що складає 1211,20 грн., а 1211,20 грн. поверненню позивачу. Щодо витрат на правову допомогу суд вважає необхідним зазначити наступне. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на викладене, враховуючи обгрунтоване клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правову допомогу, складність та типовість справи, дослідивши детальний опис наданих послуг згідно договору №01/08/2024-А, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., що суд вважає достатнім, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявлених розмірів витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України\~і усталеній практиці ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved