Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, а саме просила встановити факт проживання однією сім?єю її, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2003 року до дня смерті чоловіка [INFO] . В обґрунтування заявник вказувала на те, що з 2003 року вона та [PERSON] проживали однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. До 2015 року проживали однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належній [PERSON] квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після отримання [PERSON] однокімнатної квартири в 2012 році, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка 16 квітня 2020 року була приватизована та з цього часу належала останньому на праві особистої власності, вони стали мешкати в цій квартирі. Заявник додала, що [INFO] її чоловік помер та після смерті відкрилась спадщина на вище вказану квартиру. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса та 01.07.2024 року було відкрито спадкову справу. Постановою нотаріуса заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, оскільки відсутні документи на підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Заявник вказала, що інших спадкоємців у померлого немає. Враховуючи вище викладене, заявник була змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилася, на задоволенні заяви наполягала. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити її на розсуд суду. Приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити її за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19), [PERSON] розірвав з [PERSON] 17.05.1994 року. З 2000 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.20), [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 16.07.2002 року. Як вказує заявник, до 2015 року вона з [PERSON] проживали однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належній [PERSON] та [PERSON] квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-22). Після отримання [PERSON] однокімнатної квартири в 2012 році, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка 16 квітня 2020 року була приватизована та з цього часу належала останньому на праві особистої власності, вони стали мешкати в цій квартирі. Про викладене свідчать долучені копія ордеру №324, копія свідоцтва про право власності та копія витягу(а.с.14, 16-17) [PERSON] був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та пенсіонером по інвалідності 3 групи, інвалідність ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить копії посвідчень(а.с.23, 26). Вище вказане підтверджується письмовими поясненнями свідків, які також вказали, що останній рік [PERSON] майже не виходив на вулицю, оскільки тяжко хворів, весь час з ним була поряд [PERSON] , яка доглядала за ним та займалася його лікуванням(а.с.34-46, 55-57). Зазначене в заяві та письмових поясненнях також медичною документацією [PERSON] , долученою заявником(а.с.28, 47-53). [INFO] її чоловік помер та після смерті відкрилась спадщина на вище вказану квартиру(а.с.29). Похованням займалася [PERSON] , про що свідчить копія довідки про причини смерті, копія квитанції та копія листа-замовлення(а.с.30-32). З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса та 01.07.2024 року було відкрито спадкову справу. Постановою нотаріуса заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, оскільки відсутні документи на підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини(а.с.15). Враховуючи вище викладене, заявник була змушена звернутися до суду з даною заявою. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). За таких обставин, враховуючи відсутність спору, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд вважає факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем доведеним в період з 2003 року по день смерті [PERSON] . Зважаючи на те, що встановлення вищевказаного факту має для заявника юридичне значення і потрібне для подальшого оформлення спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання заявника з померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved