Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачів. Адвокат Сагаль С.В. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі [PERSON] до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглая А.І. заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя 24.08.2022 р. склала на користь позивача заповіт, згідно якого все своє майно, зокрема, квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла позивачу. Посилаючись на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та пропущення строку для прийняття спадщини у зв`язку із тим, що лише у листопаді 2024 року отримала оригінал заповіту та свідоцтво про смерть спадкодавця, просила надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] 10.05.2024 р. представник Чернігівської міської рада подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Узагальнений зміст заперечень зводився до недоведеності позивачем поважності причин пропуску строку для подання до нотаріуса заяви для прийняття спадщини, а також відсутність у відповідних реєстрах інформації про смерть [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи. В судовому засіданні позивач просила задовольнити заявлені позовні вимоги з вище наведених підстав. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки наведені позивачем обставини пропуску строку подання до нотаріуса заяви для прийняття спадщини не є істотними для вчинення таких дій. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.12.2024 р. відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.03.2025 р. закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , місце смерті Російська Федерація, м. Санкт-Петербург /а.с.10,11/. Згідно копії заповіту №78 А В 2597838 від 24.08.2022 року, складеного в Санкт-Петербурзі Російської Федерації, [PERSON] все своє майно, в тому числі квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.6,7/. Факт отримання позивачем в листопаді 2024 р. копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] та заповіту останньої за №78 А В 2597838 від 24.08.2022 року підтверджується копією поштового листа, надісланого з Республіки Фінляндія. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.12.2024 року право власності на кв. [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.10.2022 р. зареєстровано за [PERSON] /а.с.17/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79660473 від 08.01.2025 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79656821 від 08.01.2025 р. підтверджується відсутність інформації у спадковому реєстрі щодо посвідчення заповітів та заведених спадкових справ по Україні до майна померлої [PERSON] /а.с.53,54/. Наявність в спадкодавиці [PERSON] грошових заощаджень у виді невиплаченої пенсії та грошових вкладів підтверджується копіями ощадної книжки та відповідного рахунку в АТ «Держаний ощадний банк України». За повідомленням приватного нотаріуса Баглай А.І. позивачеві відмовлено у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з підстав пропуску строку для прийняття спадщини /а.с.12/. V. Норми права, що підлягають застосуванню. Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок, зокрема, смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подає нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VІ. Мотиви суду. Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Санкт-Петербурзі Російської Федерації померла [PERSON] , яка заповіла все своє майно [PERSON] , однак остання протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала. Враховуючи, що свідоцтво про смерть та заповіт видано на підставі вимог чинного законодавства іноземної держави, містить необхідні реквізити, в силу вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» від 04 лютого 2023 року № 107 не потребують засвідчення апостилем та подальшої легалізації, та вважається дійсними на території України. Строк для прийняття спадщини не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування, суд проаналізує поважність причин його пропуску позивачем. Згідно роз`яснень, викладених в п.24 постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, повинні виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач посилалася на те, що [PERSON] з 2016 р. проживала в РФ і вона не була обізнана про заповіт, оскільки лише в листопаді 2024 р. поштовим відправленням через іншу країну ЄС отримала оригінал заповіту та свідоцтво про смерть спадкодавця. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки вони оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи. Суд, враховуючи необізнаність спадкоємиці про наявність заповіту, тривале проживання спадкодавиці в РФ в т.ч. і на момент смерті, відсутність інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, пропуск позивачем нетривалого строку для прийняття спадщини, з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права як свобода заповіту, вважає, що позивачем надано достатніх та переконливих письмових доказів, які свідчать про об`єктивну неможливість подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. В разі відмови позивачеві у позові, матиме місце непропорційне втручання держави в право позивача як єдиного законного спадкоємця на спадкування майна після смерті [PERSON] за заповітом, оскільки не буде дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та її інтересами, що призведе до незаконного позбавлення права на спадкове майно. Ненадання позивачем постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій не може бути формальною підставою для відмови в захисту невизнаного права на спадкове майно, оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса сторонами не заперечується. Окрім того, наявна відповідна інформаційна довідка свідчить про неможливість врегулювання цього спору у досудовому порядку. Аргументи представника відповідача про відсутність у відповідних реєстрах інформації про смерть [PERSON] як підстава для відмови у позові є непереконливими, оскільки необхідність у реєстрації її факту смерті компетентними органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видачі позивачеві українського свідоцтва про смерть відсутня. Більше того, [PERSON] не позбавлена можливості використовувати свідоцтво про смерть [PERSON] , видане компетентними органами іноземної держави у будь-яких правовідносинах на території України. Враховуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), введення на території України воєнного стану, відсутність прямого поштового, а також будь-якого іншого сполучення між Україною та РФ, що спричинило об`єктивні обмеження у пересуванні громадян та листуванні, суд вважає наявними підстави для надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . VІІ. Розподіл судових витрат. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved