Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

І. Зміст спору [PERSON] через свого представника адвоката Білецьку І.М. звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що згідно з даними з погосподарської книги № 4 за 2021 рік Павлівської сільської ради житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , належав [PERSON] , який помер [INFO] . За життя останній заповіту не залишив, тому спадщина відкрилась за законом; часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Після його смерті спадщину прийняла його дочка (рідна баба позивача) [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Таким чином, [PERSON] став належати житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Спадкові права на зазначений об`єкт нерухомості за життя [PERSON] оформлено не було. [PERSON] померла [INFO] . До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Після смерті [PERSON] спадкоємцем, який прийняв та оформив спадщину за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) був її син (батько позивача) - [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] здійснив поховання, вступив в управління та володіння спадковим майном. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт Так, 13.03.2001 на підставі ст. 529 ЦК УРСР на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , однак лише щодо права на земельну частку пай (спадкова справа № 98/2001). Спадкові права на спірний об`єкт нерухомості [PERSON] не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт, який він успадкував після своєї матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] залишив заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «… все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати мені на день смерті і на яке я за законом матиму право по закону, я заповідаю в рівних частинах моїм синам [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO].». Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В той же час вони обоє відмовились від прийняття спадщини за заповітом та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, за ст. 1261 ЦК України та відповідно до договору про поділ спадкового майна від 19.07.2021. Згідно з вказаним договором позивачу [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,8004 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0109 та земельної ділянки площею 1,8005 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0108, а відповідачу [PERSON] - про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,4155 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0044 та земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер: 0721182300:06:000:0212. Спірний об`єкт - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не увійшов до договору поділу спадкового майна, а тому спадкується на загальних підставах (тобто по частині кожному із спадкоємців). Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті [PERSON] , які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які б прийняли спадщину фактично, відсутні. Пережилого подружжя немає. Оскільки, правовстановлюючий документ на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної частини майна. Так, вказаною постановою встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв її син [PERSON] , який оформив спадщину на земельну частку (пай) (спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена Іваничівською ДНК №98/2001). На житловий будинок свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право на власність. Позивач не має можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, оскільки відомості щодо права власності на спірний житловий будинок, в Державному реєстрі речових прав відсутні. Окрім того, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель та споруд, на якій і розміщено вищевказаний житловий будинок, не була оформлена належним чином та ніколи не належала на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , а тому, надати нотаріусу документи, які стосуються цієї земельної ділянки, на якій побудовано спірний будинок та які передбачені п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013, неможливо. Проведення державної реєстрації за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом відповідно до пункту 66 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є неможливим, оскільки у позивача відсутні документи про право власності спадкодавця на земельну ділянку, на якій розміщений спірний будинок, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я спадкодавця до 01.01.2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. Таким чином, позивачем були вичерпані всі можливості позасудового врегулювання спору, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. ІІ. Позиція учасників справи У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. У матеріалах справи міститься заява представника позивача - адвоката Білецької І.М. від 16.12.2024 року про здійснення розгляду справи без її участі та участі позивача, підтримання позовних вимог у повному обсязі та залишення за позивачем судових витрат у справі. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 16.12.2024 року про здійснення розгляду справи без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Завіши Л.Я. Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, витяги зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи до майна спадкодавця, а також заповітів/спадкових договорів, посвідчених від імені спадкодавців, у разі наявності спадкової (-их) справи (справ), - її (їх) копію. 22.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.02.2025 року. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно даних з погосподарської книги № 4 за 2021 рік Павлівської сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , 1954 року побудови та належав [PERSON] (а.с.29). [INFO] [PERSON] помер (а.с.36). Після його смерті відкрилась спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. Із спадкової справи № 1144 заведеної до майна померлого [PERSON] [INFO] слідує, що за життя він заповіту не залишив. Після його смерті спадщина відкрилася за законом і до її складу увійшли всі права та обов`язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі і спірний об`єкт. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка (рідна баба позивача) [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) (а.с.115-120). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] став належати житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Спадкові права на зазначений об`єкт нерухомості нею за життя оформлено не було. [INFO] [PERSON] померла (а.с.35). До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і спірний об`єкт. Із спадкової справи № 98 заведеної 13.03.2001 року до майна померлої [PERSON] слідує, що після смерті [PERSON] спадкоємцем, який прийняв та оформив спадщину за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) був її син (батько позивача) - [PERSON] (а.с.121-126). Після смерті матері [PERSON] здійснив її поховання, вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.30). Крім того, 13.03.2001 на підставі ст. 529 ЦК УРСР на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , однак лише щодо права на земельну частку пай, а спадкові права на спірний об`єкт нерухомості [PERSON] не оформив. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і спірний об`єкт, який він успадкував після своєї матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 01.02.2012 року секретарем Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області Івановою Л.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 3. Відповідно до заповіту все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати [PERSON] на день смерті і на яке він за законом матиме право по закону, він заповів в рівних частинах своїм синам: [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]. (а.с.85). Із спадкової справи № 6/2021 заведеної 22.01.2021 року до майна померлого [PERSON] слідує, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.73-75). В той же час вони обоє спадкоємців відмовились від прийняття спадщини за заповітом та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, за ст. 1261 ЦК України. Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 19.07.2021 позивачу [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,8004 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0109 та земельної ділянки площею 1,8005 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0108, а відповідачу [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 1,4155 га, кадастровий номер: 0721182300:05:000:0044 та земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер: 0721182300:06:000:0212 (а.с.91-92). Спірний об`єкт - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не увійшов до договору поділу спадкового майна, а тому спадкується на загальних підставах (тобто по частині кожному із спадкоємців). Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті [PERSON] , які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які б прийняли спадщину фактично, відсутні. Пережилого подружжя немає. У зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Завіша Л.Я. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної частини майна (а.с.46). Як вказує у позовній заяві представник позивача [PERSON] не має можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, оскільки відомості щодо права власності на спірний житловий будинок, в Державному реєстрі речових прав відсутні. Окрім того, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель та споруд, на якій і розміщено вищевказаний житловий будинок, не була оформлена належним чином та ніколи не належала на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , а тому, надати нотаріусу документи, які стосуються цієї земельної ділянки, на якій побудовано спірний будинок та які передбачені п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013, неможливо. Проведення державної реєстрації за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом відповідно до п. 66 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також є неможливим, оскільки у позивача відсутні документи про право власності спадкодавця на земельну ділянку, на якій розміщений спірний будинок, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я спадкодавця до 01.01.2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. V. Застосоване законодавство та висновки суду Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст.525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 554 ЦК УРСР встановлено, що в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. У свою чергу, до правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України в редакції 2004 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши всі наявні у цій справі докази як оремо, так і в їх сукупності, суд виснував, що обставини справи підтверджуються належними і допустимими доказами. Беручи до уваги вищевказані норми матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , а тому позов є підставним й обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного, враховуючи ст.ст. 526, 529, 548, 549, 554 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 5, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1269, 1297 ЦК України та

Outcome: approved