Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

17.01.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №86797 про стягнення з неї на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості у загальному розмірі 15238,00 гривень. На підставі заяви ТОВ «Дорі Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №86797, виданого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66606746. Вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, а саме: не підтверджено факт безспірності заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з розрахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 травня 2021 року, після набрання законної сили вищевказаного рішення суду. Відповідно до пункту 1 Переліку( в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису за договорами про сплату грошових сум нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (Договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0963323617 від 01.09.2019 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , правонаступником якого є ТОВ «Дорі Фінанс», при цьому вказаний договір не посвідчено нотаріально. Вказаний документ не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Дорі Фінанс» надав на адресу суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивач не заперечує факту наявності укладання кредитного договору та наявності заборгованості відповідно до нього. Вказав, що 05.02.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір №1 про відступлення прав вимог. 04.06.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Дорі Фінанс» укладений договір №1/1 про відступлення прав вимог. Далі правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04.06.2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс», заборгованість за кредитним договором №0963323617 від 01.09.2019 року. Наголосив увагу суду на тому, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням нарахування відсотків за кредитним договором №0963323617 від 01.09.2019 року є розрахунок заборгованості, що здійснювався ТОВ «Інфінанс». Відповідно до розрахунку ТОВ «Дорі Фінанс», станом на 09.06.2021 року сума заборгованості склала 1400,00 гривень заборгованість за прострочене тіло; 12\~838,00 гривень заборгованість за прострочені відсотки. Вважають доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав. Позивачем у своїй позовній заяві не наводиться доказів щодо спростування факту укладання кредитного договору №0963323617 від 01.09.2019 року, зарахування грошових коштів на банківську карту та їх сплати за даним договором, тим самим підтверджуючи факт виникнення заборгованості за даним договором. Тобто у даній справі кредитний договір , укладений між ТОВ «Інфінанс» та позивачем є документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання. Крім того вказав, що відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у справі №750/1627/18/ провадження №61-43895 св 18/ від 06.06.2019 року, яка з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при здійсненні своєї діяльності, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визначає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Зазначив, що виконавчий напис від1 2 червня 2021 року здійснювався відповідно до постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року, у якій виправлено пункт про кредитні договори 19.04.1922 року, тобто до внесення цих змін, що вказує на законність його здійснення. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку, пояснень щодо позову не подала. З наказу Мінстерства юстиції України №3897/5 від 01.11.2021 року вбачається, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 року за №6014 на ім`я [PERSON] анульовано. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. до судового засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялась у встановленому законом порядку, пояснень щодо позову не подала. Відповідно до ч. 3 п. 2, ч. 4 ст. 223 ЦПК якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведені норми права, суд вирішив справу без участі третіх осіб, які були неодноразово повідомлені належним чином про судові засідання. Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №86797 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №0963323617 від 01 вересня 2019 року у загальному розмірі 15238,00 гривень. Виконавчий напис вчинено на підставі ст. ст. 87 -91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. На підставі заяви ТОВ «Дорі Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №86797, виданого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66606746. Згідно з п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з розрахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, після набрання законної сили вищевказаного рішення суду. Відповідно до пункту 1 Переліку ( в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису за договорами про сплату грошових сум нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (Договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів ст.16, 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом, а відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас, ч.3 ст.83 ЦПК України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідач та\~третя особа\~приватний виконавець не надали суду доказів, що при вчиненні виконавчого напису було встановлено безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, а саме, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, та не надано суду доказів, які б спростували ствердження позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог. Наведені обставини\~ вказують\~на те,\~що розмір\~кредитної заборгованості,\~зазначений нотаріусом\~в оспорюваному\~виконавчому написі,\~не є\~безспірним,\~оскільки позивач\~звернулася до\~суду після\~початку стягнення\~з неї\~заборгованості по\~виконавчому напису\~нотаріуса,\~заперечила розмір\~боргу. Позивач у позовній заяві зазначила, що вона не визнає розмірів заборгованості нарахованих ТОВ «Дорі Фінанс». В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що [PERSON] отримувала лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Дорі Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином встановлено, що [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди на вчинення такого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, з огляду на вищевикладені норми права суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не пересвідчилась у безспірності вимог до [PERSON] , вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором з останньої без дотримання вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судове рішення ухвалене на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved