Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

10.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту батьківства померлого та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якій посилається на те, що вона [INFO] народила[PERSON] від чоловіка, [PERSON] . Оскільки на час народження дитини вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то запис про народження дитини у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян був проведений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України: за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька - за її вказівкою. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно. З метою спадкування неповнолітнім [PERSON] майна свого батька, [PERSON] , вона звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори, де їй було роз`яснено, що з поданого свідоцтва про народження дитини не вбачається, що батьком [PERSON] був [PERSON] , а тому за захистом права неповнолітньої дитини на спадкове майно її рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту батьківства. А в разі встановлення факту батьківства неповнолітня дитина набуде право на спадкування майна за законом в порядку першої черги спадкоємців разом із іншими спадкоємцями першої черги, дітьми померлого, відповідачами по справі: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою останнього місця проживання спадкодавця: [ADDRESS] , та вважаються такими, що прийняли спадщину. Просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області, який помер [INFO] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; Старосамбірському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , вчиненого [INFO] за №27, де в графі батько записати « [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області, громадянин України». Ухвалою судді від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16 годину 00 хвилин 22.03.2022 року. Ухвалою суду від 22.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 08.07.2022 року. Ухвалою суду від 08.07.2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування на строковій військовій службі відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 14.10.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 28.11.2024 року, яке неодноразово відкладено. Ухвалою суду від 31.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 годину 30 хвилин 21.02.2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник - адвокат Бобак О.Б. 21.02.2025 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 31.01.2025 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає (а.с.161). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 31.01.2025 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає (а.с.160). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 29.01.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява за підписом начальника відділу Л.Масник, в якій він вона просила розгляд справи провести без її участі (а.с.159). Представник третьої особи - Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи (а.с.64) знаходиться заява за підписом начальника відділу О.Стоянової, в якій вона просить розгляд справи провести без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники. Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п.3 ч.2 ст. 125 СК України). Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками вказані: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ст.135 СК України. Дані обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.09.2015 року Виконкомом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00027197819, виданим Старосамбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 28.07.2020 року (а.с. 20-21). З свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 17.03.2020 року Виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що [INFO] помер [PERSON] , у віці 42 роки (а.с.22). З довідки №489, виданої 12.02.2021 року Виконкомом Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] є співмешканкою померлого [PERSON] і разом мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.32). Актом обстеження матеріально-побутових умов життя від 22.07.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] з 29.09.2015 року разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] та сином - [PERSON] , [INFO] у батьківському житловому будинку громадянина [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] в шлюбі не перебуває. В вищевказаному житловому будинку [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] та дітьми проживала з 2014 року. Ніяких доходів дана громадянка немає. Підсобним господарством та земельною ділянкою не користується. [PERSON] є малозабезпеченою (а.с.30). 03.09.2021 року позивачка [PERSON] , яка діє від імені малолітнього сина [PERSON] , [INFO] звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак одержала відмову у зв`язку з тим, що нею не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як батьком та сином, оскільки в свідоцтві про смерть батько зазначений - « [PERSON] », а у свідоцтві про народження її сина « [PERSON] », що підтверджується листом завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Сюми Т.С. №701/02-14 від 03.09.2021 року (а.с.17). Згідно Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження проведеного медико-генетичним центром «Мама Папа» (Ліцензія МОЗ № 1168 від 03.10.2016 року), ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним братом за батьківською лінією учасника [PERSON] , [INFO] , складає 99,99 % (а.с.147). За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] довела той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, позивачка, у зв`язку зі смертю [PERSON] , позбавлена можливості в інший спосіб встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги [PERSON] , в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про встановлення факту батьківства померлого та внесення змін до актового запису про народження дитини. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з підпунктом 2.13.1 пункту 2.13, пунктом 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до пункту 2.16.4 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження. У той же час, у даному випадку, суд не вправі саме зобов`язувати Старосамбірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області вносити зміни до актового запису про народження №27 від 28.09.2015 року, оскільки рішення суду про встановлення батьківства із зазначенням необхідних даних є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис, а додаткове покладення зобов`язання на державний орган внести зміни в актовий запис про визначення батька дитини не є необхідним. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Основною метою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема закріплених в ст.8 є право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання гарантій кожній особі в тому числі права на повагу її житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання « вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 року). Такий загальний захист поширюється, як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 року), так і на наймачів та членів його сім`ї (рішення у справі Larkos v Cyprus від 18.02.1999 року). При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Щодо заходів забезпечення позову, то за положеннями частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial