Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі по тексту ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №19700 від 03.02.2021 року в розмірі 12500,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 03.02.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №19700 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12500,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10500,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 06.01.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Сторони належним чином повідомлені про розгляд даної справи в суді. Представник позивача просив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, 05.02.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача Пархомчука С.В. про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500 гривень. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем було пропущено трьох річний строк позовної давності, так як строк дії кредитного договору становить 30 днів, тобто до 04.03.2021 року, загальний строк позовної давності сплинув 04.03.2024 року. Отже позивач пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача. Щодо нарахування відсотків після закінчення поза межами строку на який надавався кредит. З наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися й після закінчення строку кредитування. Вказує на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, стягненню підлягають лише відсотки, нараховані в межах строку кредитування, встановленого п.1.2 договору №19700 від 03.02.2021 року, тобто в розмірі 1500,00 грн. ((2000,00 грн. х 2,5% ) х 30 днів). Щодо судових витрат позивача. Представник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідача на користь товариства судові витрати, які складаються із судового збору, а також наводить попередній орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12922,00 грн. Відповідач вважає, що зазначений розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, оскільки сам же позивач просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тому просить суд зменшити відшкодування на професійну правничу допомогу. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.02.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19700 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Так, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», згідно паспорту споживчого кредиту, надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: - сума виданого кредиту: 2000,00 грн.; - дата надання кредиту: 03.02.2021 року; - строк кредиту: 30 днів, тобто до 04.03.2021 року; - валюта кредиту: UAH; - стандартна процентна ставка 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» від 20.05.2024 року, відповідно до якої 03.02.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів (а.с.17). Згідно п. 6.1 Договору цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем 22.05.2024 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 19700 від 03.02.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання (а.с.7). Крім того, 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 19700 від 03.02.2021року, укладеним між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (а.с.12-13). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (а.с.8). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №19700 від 03.02.2021 року заборгованість відповідача перед ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 25.06.2024 року складає 12500,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10500,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю. Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто перебіг позовної давності почався від дня, коли відповідач порушив умови договору та не повернув заборгованість, тобто у позивача перебіг строку позовної давності розпочався з 04.02.2024 року, тобто з першого дня невиконання договору, який закінчився 03.02.2024 року. З позовом до суду ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся 30.12.2024 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19, зазначила, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої\~статті 267 ЦК України\~позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому, саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44). При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). Проте, представником позивача не було заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не надано заперечення проти його застосування. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, оскільки представником позивача не надано будь-яких достатніх та допустимих доказів, у суду відсутні підстави вважати, що строк виконання договору було продовжено. Отже, належних та допустимих доказів щодо продовження сторонами строків виконання зобов`язань представник позивача суду не надав, у зв`язку з чим відсутні поважні причини пропуску позивачем строку позовної давності, а тому, беручи до уваги, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак заявлені поза межами строку позовної давності, про застосування якої зробив заяву відповідач, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed