Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

До суду, 19 березня 2024 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивачі просять встановити факт неприйняття [PERSON] , [INFO] , спадщини після померлої [INFO] , [PERSON] , у зв`язку з фактичним його не проживанням за місцем реєстрації по [ADDRESS] на момент відкриття спадщини. Вимоги обґрунтували тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . А [INFO] померла мамина мама їх бабуся [PERSON] . На день смерті остання була зареєстрована по [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила, тож спадкування після неї відбувається за законом і за правом представлення, замість покійної мами вони мають право на спадкування її майна. Перед смертю [PERSON] тяжко хворіла, вони своїми коштами та фізичними зусиллями забезпечили їй догляд та утримання до самої смерті, також самостійно здійснили її поховання. При цьому, крім їх мами у баби є син, відповідно - рідний брат матері, а їх дядько, [PERSON] , [INFO] , який є спадкоємцем першої черги та зареєстрований за тією ж адресою, що і спадкодавиця. Проте, більше як 30 років тому він поїхав жити і працювати у Російську Федерацію, ніби-то до Москви. Вони дуже давно з ним не спілкуюються, останнього разу він приїздив в Україну приблизно років 15-17 тому і з того часу не навідував своїх батьків. За життя бабуся їм розповідала, що [PERSON] має громадянство Російської Федерації, при цьому в нього залишився паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Знам?янським МРВ 05 липня 1996 року (про це є запис у будинковій книзі за місцем реєстрації [PERSON] в будинку [ADDRESS] ). У зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час не приїздив в Україну, вони припускають, що цей паспорт вже є недійсним у ньому не вклеєне фото у 45 років). Всі роки свого проживання у Росії, [PERSON] ніколи не допомагав своїй матері, не піклувався про неї, а навпаки вона надсилала йому грошові кошти. Коли бабуся вже була прикута до ліжка і потребувала постійного догляду, вони писали [PERSON] прохання надіслати кошти на доглядальницю, а потім на поховання, але він ці прохання проігнорував. При цьому всьому [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки на момент її смерті був зареєстрований за однією і тією ж адресою, що і вона. У довідці виконавчого комітету Знам?янської міської ради Кіровоградської області від 11 березня 2024 року наданій на адвокатський запит. Вказано, що на день смерті [PERSON] біля неї був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який за адресою місця реєстрації не проживає приблизно з 2007 року. З цих підстав позивачами ставиться питання про встановлення факту неприйняття [PERSON] спадщини його матері, а їх бабусі [PERSON] , у зв`язку з фактичним його не проживанням за місцем реєстрації, так як вони мають намір оформити всю спадщину останньої на себе. Позивачі як і їх представник адвокат Перемот О.Г. у судове засідання не з`явилися, представник позивачів подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток за місцем його реєстрації, причини його неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву як і будь-які заяви по справі від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , [INFO] в місті Знам`янка Кіровоградської області, померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Позивачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , доводяться [PERSON] онуками, а їх мати [PERSON] доводилася останній рідною дочкою, що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження та одруження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, громадян про державну реєстрацію народження, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (а.с.5,6,7,8,9,10,11,12). Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що мати позивачів [PERSON] , померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідок виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 11 березня 2024 року № 01-40/452/6, від 16 квітня 2024 року №01-40/658/6, на день смерті [INFO] [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, за вказаною адресою з 13 лютого 2004 року по теперішній час зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 24,46). [PERSON] доводився рідним сином [PERSON] , про що свідчить запис акта про народження останнього за №296 від 14 вересня 1973 року та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформований 12 грудня 2024 року (а.с.156, 157). Довідкою виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 26 березня 2024 року №01-40/571/6 наданою на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України, підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 34). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В., 15 травня 2023 року, зареєстровано спадкову справу №28/2023 (номер у спадковому реєстрі 70648094) з матеріалів якої вбачається, що з заявами про прийняття її спадщини у передбачений законом строк звернулися [PERSON] , [PERSON] . Інформація про посвідчення [PERSON] заповітів у спадковому реєстрі відсутня. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.63-82). Нотаріусом позивачам надано роз`яснення, за змістом якого, вони як онуки померлої мають право спадкувати частку у спадщині, яка б належала за законом їх матері, донці померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , якби вона була жива на день смерті спадкодавця (спадкування за правом представлення). У зв`язку з тим, що вони не є єдиними спадкоємцями на спадкове майно померлої, які прийняли спадщину, оскільки син померлої [PERSON] на час її смерті був зареєстрований з нею за однією адресою, тож вважається таким, що прийняв спадщину, в цьому випадку нотаріус не може розглядати питання щодо оформлення на них всієї спадщини. Підтвердження в судовому порядку фактичного не проживання останнього за місцем реєстрації дасть можливість вирішення питання оформлення спадкових прав на все майно, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.165-168). Згідно з листами Головного центру обробки спеціальної інформаці Державної прикордонної служби України від 06 травня 2024 року вих.№19-30311/18/24, 23 жовтня 2024 року вих.№19-73159/18/24, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , в період з 08 листопада 2017 року по 23 жовтня 2024 року (станом на 10:40, теперішній час) в Базі даних не виявлено. Зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08 листопада 2017 року, оскільки до набрання чинності Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року №472 (а.с. 58,131). Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області наданих на виконання ухвали суду від 11 червня 2024 року, починаючи з 2008 року інформація про сплату [PERSON] . ЄСВ та отримання ним доходу в Україні, відсутня (а.с.108,109-110). Відповідно до довідки квартального комітету №25 м.Знам`янка від 21 жовтня 2024 року за адресою [ADDRESS] тривалий час ніхто не проживає (а.с. 128). У акті від 22 жовтня 2024 року складеному сусідами за участі позивача [PERSON] та засвідченого головою квартального комітету №25 м.Знам`янка, зазначено, що при комісійному обстежені будинку за адресою [ADDRESS] , встановлено, що власниця будинку [PERSON] померла [INFO] , її син [PERSON] ,1973 року народження, за даною адресою зареєстрований, але не проживає з 2015 року. На подвір`ї знаходиться собаки, яких приходить годувати племінник померлої власниці [PERSON] , в якого є ключі від будинку (а.с. 129). Також позивачами до позовної заяви додано копію договору замовлення на організацію та проведення поховання видану КП «Знам`янський комбінат комунальних послуг» з якого вбачається, що послуги з поховання та облаштування місця поховання [PERSON] оплачені позивачем [PERSON] (а.с. 16). Пунктом 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). У частинах першій та другій статті 1223\~ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ч.1\~ст.1266 ЦПК\~України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1272\~ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1,6 ст.29\~ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст.3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до ст.1298\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Аналогічно і щодо факту не проживання особи за певною адресою. Отже,\~реалізація права\~на спадщину\~позивачів за\~законом за\~правом представлення,\~в тому\~числі,\~залежить від\~встановлення судом\~факту не\~проживання [PERSON] \~разом із\~спадкодавцем [PERSON] ,\~померлою [INFO] ,\~за адресою:[ADDRESS] на час відкриття спадщини, який має юридичне значення для позивачів. Судом достовірно встановлено, що позивачі доводяться [PERSON] рідними онуками та мають право на її спадщину за правом представлення, у передбачений законом строк подали заяви про прийняття спадщини баби. Однак у видачі їм свідоцтв про право на спадщину на все спадкове майно останньої нотаріусом відмовлено, оскільки на час її смерті разом з нею за однією адресою був зареєстрований її син [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги. За місцем реєстрації [PERSON] фактично не проживає тривалий, як свідчать досліджені судом докази, виїхав за межі території України у 2017 році та до цього часу не повернувся. Таким чином, державна реєстрація місця проживання відповідача разом зі спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті [PERSON] , за адресою реєстрації, оскільки документально спростована належними та допустимими доказами. До такого висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17 (провадження № 61-27212св19). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не являється таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, що встановлення факту неприйняття спадщини відповідачем про встановлення якого просять позивачі, породжує юридичні наслідки, а саме його встановлення необхідне останнім для вирішення питань пов`язаних зі спадковим майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, встановити факт неприйняття [PERSON] спадщини його матері [PERSON] , у зв`язку з його фактичним не проживанням за місцем реєстрації на час відкриття спадщини. Судові витрати за клопотанням позивачів суд відносить на їх рахунок.

Outcome: approved