Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

В листопаді 2024 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ПрАТ «СК «Еталон» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 15 205,78 грн., та судових витрат, які складаються із витрат на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/5067/23 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №409977 від 22.07.2023 р., водій [PERSON] , 22 липня 2023 року об 07.40 год. у м. Запоріжжя по вул. Українська, 4, керуючи автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 0,37 % проміле. Від керування ТЗ відсторонений, шляхом передання ТЗ тверезому водію. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №409978 від 22.07.2023 р. [PERSON] , 22.07.2023 року об 07.40 год. у м.Запоріжжя по вулиці Українська,4 керуючи автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом ліворуч з крайньої правої смуги, де дорога має три смуги, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Ланос, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В наслідок ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальні збитки. Між Страхувальником - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу ВАЗ 21051, [NUMBER] , підтвердженням чому є поліс №ЕР-215607656 від 07.07.2023 (строк дії полісу з 08.07.2023 по 07.07.2024). Власник транспортного засобу марки ЗАЗ Ланос, [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом №1993/01/50/2023/1 від 21.09.2023 потерпілий [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у сумі 15205,78 грн. Відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим у позивача виникло право на звернення до суду із цим позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 15 205,78 грн., а також понесені судові витратив. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року зазначену справу прийнято до\~ розгляду та відкрито провадження; вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; призначено судове засідання. (а.с. 29-30) \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/5067/23 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. (а.с 8) Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №409977 від 22.07.2023 р., водій [PERSON] , 22 липня 2023 року об 07.40 год. у м. Запоріжжя по вул. Українська, 4, керуючи автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 0,37 % проміле. Від керування ТЗ відсторонений, шляхом передання ТЗ тверезому водію. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №409978 від 22.07.2023 р. [PERSON] , 22.07.2023 року об 07.40 год. у м.Запоріжжя по вулиці Українська,4 керуючи автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом ліворуч з крайньої правої смуги, де дорога має три смуги, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Ланос, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В наслідок ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальні збитки. Між Страхувальником - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу ВАЗ 21051, [NUMBER] , підтвердженням чому є поліс №ЕР-215607656 від 07.07.2023 (строк дії полісу з 08.07.2023 по 07.07.2024). (а.с. 6) Власник транспортного засобу марки ЗАЗ Ланос, [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. (а.с. 9) Згідно з страховим актом №1993/01/50/2023/1 від 21.09.2023 потерпілий [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у сумі 15205,78 грн. (а.с. 14-15) Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Верховний Суд у постанові від 24 березня 2021 року у справі №523/3212/19 (провадження №61-12680св20) зробив такий правової висновок: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної абоюридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже,\~законом встановлено\~порядок стягнення\~коштів,\~виплачених ПрАТ\~«СК «Еталон» на відшкодування шкоди потерпілій особі, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналізуючи перелічені\~норми матеріального\~права,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі,\~надані стороною\~позивача,\~та перевіривши\~їх відповідність\~вимогам ЦПК\~України,\~взявши до\~уваги письмову\~заяву позивача,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги \~ПрАТ «СК\~«Еталон» до [PERSON] про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу\~в розмірі\~15\~205,78\~грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 3028,00 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат,\~суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~1) у разі задоволення позову - на відповідача;\~2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial