Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

07.11.2024 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Костюшок П.М. звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості: - за Договором позики № 76957191 в розмірі 34460.48 гри., з яких: 9633.75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24826.73 грн. - сума заборгованості за відсотками; -\~за Кредитним\~договором №\~982533047\~в розмірі\~4033.35\~гри.,\~з яких:\~1000.00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу; 3033.35 грн. - сума заборгованості за відсотками; а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 38493.83 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.11.2023p. між «Фінансова компанія\~«1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір\~Позики №\~76957191. Згідно з\~п.1\~Договору позики,\~за цим\~Договором Позикодавець\~зобов`язується передати\~Позичальнику у\~власність грошові\~кошти (надалі\~«Позику»),\~на погоджений\~умовами Договору\~строк (надалі\~-\~«Строк Позики»),\~шляхом їх\~перерахування на\~банківський картковий\~рахунок Позичальника,\~а Позичальник\~зобов`язується повернути\~Позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~у день\~закінчення Строку\~Позики,\~або достроково,\~та сплатити\~Позикодавцю плату\~(Проценти)\~від суми\~позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. 14.06.2021 р. між TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. З моменту отримання права вимоги до Відповідача. Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 76957191 в розмірі 34460.48 грн., з яких: 9633,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24826,73 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 17.09.2021р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 982533047. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників № 160 від 16.11.2021 до Договору факторингу №28/1118- 01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 982533047. 20.12.2022 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4033.35 грн/, з яких: 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3033.35 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.11.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 21.02.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна. Так, судом встановлено, що 16.11.2023p. між «Фінансова компанія\~«1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір\~Позики (на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~№ 76957191,\~який підписано\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором\~GD2847wanY,\~за умовами\~якого позикодавець\~зобов`язався\~надати відповідачу\~грошові кошти\~в сумі\~10\~500.00\~грн.\~на строк\~30\~днів до\~15.12.2023\~шляхом їх\~перерахування на\~банківський картковий\~рахунок Позичальника\~із використанням\~реквізитів електронного\~платіжного засобу\~Позичальника,\~а Позичальник\~зобов`язується повернути\~Позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~у день\~закінчення Строку\~Позики,\~або достроково,\~та сплатити\~Позикодавцю плату\~(Проценти)\~від суми\~позики (а.с.\~7-8). Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №76957191від 16.11.2023 року за період з 11.04.2024 по 30.09.2024 становить 34460,48 грн., яка складається з: 9633,75 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 24826,73 грн.\~сума заборгованості за відсотками (а.с.16). 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 76818817від 25.10.2023 року, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 10-11). Матеріали справи містять додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 12), додаткову угоду № 22 до Договору факторингу № 14/06/21 від 11.04.2024 року (а.с. 13), акт прийому-передачі Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 14), витяг з реєстру боржників №22 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.15). 17.09.2021р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 982533047, який підписано одноразовим ідентифікатором MNV4TY64, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користуванням Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 1.1). Кредитна лінія надається строком на 23 днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 10.10.2021 р. (п. 1.7). В Розділі 2 передбачені права та обов`язки сторін, зокрема право Кредитодавця укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі (п. 2.1.1.5)(а.с. 23 зв.-26). Платіжним дорученням від 17.09.2021р, 21.09.2021 р., 24.09.2021 р.. підтверджено отримання відповідачем вказаної суми (а.с. 27-28). До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 982533047 від 17.09.2021 р. (а.с. 22-23). Матеріали справи містять додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2020 року (а.с. 29-30). 20.10.2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «Таліон Плюс» («Клієнт») уклали договір факторингу № 20102022, згідно якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Розділом 4 передбачений Порядок відступлення та повернення права вимоги (а.с. 32-33). Також міститься Витяг з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Таліон плюс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4033,35 грн., з яких: 1000 грн.\~сума заборгованості по основному боргу; 3033,35 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.34). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 982533047 від 17.09.2021 року за період з 21.10.2022 по 30.09.2024 року згідно якого загальна сума заборгованості [PERSON] становить 4033,35 грн., з яких: 1000 грн.\~сума заборгованості по основному боргу; 3033,35 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.35). Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України - первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» - електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Так, зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом крипографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчуваного органу, засвідчуваного центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Умовами договору\~позики за\~№ 76957191від 16.11.2023 р. передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Так, п. 1.13 вказаної Інструкції зазначає, що, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). Згідно із п. 2.14 Інструкції - банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача\~«Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Отже, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; , згідно ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З долучених до матеріалів справи позивачем доказів в обґрунтування заявлених вимог, відсутні відповідні платіжні доручення, чи належним чином завірені копії на підтвердження тих обставин, що ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало відповідачу на платіжну картку, тощо, кредитні кошти згідно зазначеного договору позики. А відтак посилання позивача на надання відповідачу кредитних коштів є безпідставними та не підтверджено належними доказами. Що стосується\~кредитного договору\~№ 982533047\~від 17.09.2021\~року суд\~зазначає,\~що позивачем\~не надано\~копіюДоговору\~факторингу №28/1118-01\~від 28.11.2018 року, який укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», тому судом не встановлено належними та допустимими доказами наявності у позивача права вимоги до відповідача за договором про надання кредитного договору № 982533047 від 17.09.2021 року, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факту надання кредитних коштів первісними кредиторами відповідачу, вимоги позивача не є доведеними. Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт. Позиція ВС/КЦС у справі за №278/2177/15-ц від 17.12.2021 року викладена наступним чином - заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним, договором. В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав суду лише докази щодо укладення договорів, при цьому не зазначив, щодо наявності у позивача, або іншої особи оригіналів письмових, або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.01.2020 року по справі за №755/18920/18 свідчить про те, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь - яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, належними доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів, у відповідному розмірі, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed