Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

13.01.2025 позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 22.08.2020 вона з відповідачем уклали шлюб, в якому, [INFO] народилася дочка [PERSON] . Шлюб на сьогодні не розірвано. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками переселенця № 3251-5003567886 [PERSON] від 28.12.2024 та № 32515003567884 [PERSON] від 28.12.2024. Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов?язків щодо утримання дитини, не дає коштів на забезпечення потреб доньки більше чотирьох місяців. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не досягнуто, [PERSON] всіляко уникає будь яких розмов щодо надання коштів на потреби дитини. Відповідач являється працездатним здоровим чоловіком, має роботу, наразі перебуває на службі в ЗСУ та отримує дохід, а тому позивачка вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. [PERSON] , батько дитини [PERSON] , [INFO] , є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач проходить службу в ЗСУ, його розмір заробітної плати (доходів) позивачці невідомий. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується виконання обов?язків щодо утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 зазначену цивільну справу передано судді Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О. Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.02.2025. 07.02.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання позивачки [PERSON] про розгляд справи без її участі. 18.02.2025 о 21:09 на електронну адресу Ірпінського міського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Масленнікової Т.М. в інтересах [PERSON] . Зазначає, що відповідач не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, достеменно розуміючи необхідність утримання своєї дитини. Однак, звертає увагу суду на неправдивість викладених обставин справи в позовній заяві. Позивачка зазначає, що відповідачем протягом 4 місяців не надаються кошти на угримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини не відповідають дійсності. На спростування вказаних доводів до відзиву було долучено копії квитанцій про перерахування коштів на рахунок позивачки, а саме: 05.10.2024 - 15 000,00 гривень; 07.11.2024 - 15 000,00 гривень; 25.11.2024 - 3 500,00 гривень; 28.11.2024 - 5 000,00 гривень; 07.12.2024 - 7 000,00 гривень; 07.12.2024 - 3 000,00 гривень; 14.12.2024 - 2 000,00 гривень; 17.12.2024 - 4 000,00 гривень; 20.12.2024 - 10 000,00 гривень; 09.01.2025 - 10 000,00 гривень; 24.01.2025 - 10 000,00 гривень; 07.02.2025 - 10 000,00 гривень; 07.02.2025 - 5 000,00 гривень. Відповідач просив суд врахувати вищевказані обставини під час ухвалення рішення. 19.02.2025 від представника відповідача адвоката Масленнікової Т.М. до суду надійшла заява у якій остання просила провести судове засідання 19.02.2025 за її відсутності та відсутності відповідача, під час ухвалення рішення просила врахувати відзив поданий 18.02.2025. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.08.2020 між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 22.08.2020 зроблено актовий запис за № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.02.2023. Факт спільного проживання дитини з матір`ю підтверджується довідками переселенця № 3251-5003567886 [PERSON] від 28.12.2024 та № 3251-5003567884 [PERSON] від 28.12.2024, що не оспорювалось відповідачем. Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, та статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано (частина друга статті 27 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (статті 141 СК України). Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частини перша, друга статті 155 СК України). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги статтей 182 та 183 СК України. Суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Враховуючи, що відповідач працездатного віку, а батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачці аліменти на спільну дитину у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги щодо необхідності стягнення з нього аліментів на дочку, таке визнання позовну не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим суд приймає таке визнання та вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд вважає на необхідне звернути увагу на таке. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Щодо судових витрат, то суд зазначає, що судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20\~коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивачка при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved