Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь суму заборгованості: за кредитним договором №20226-02/2024 в розмірі 28750 гривень, з яких: 10000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 18750 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №7531577 в розмірі 54600 гривень, з яких: 15000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 39600 гривень сума заборгованості за відсотками; всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 83350 гривень, а також стягнути понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що 19 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №20226-02/2024 та відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти, які повинен був повернути в строки та на умовах визначених договором. 26 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» (надаліТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №24062024,\~у відповідності\~до умов\~якого «Стар\~Файненс Груп»\~передає ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~права вимоги\~до боржників,\~вказаними у\~реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24062024 від 24 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 28750 гривень, з яких: 10000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 18750 гривень сума заборгованості за відсотками. 30 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №7531577 та відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти, які повинен був повернути в строки та на умовах визначених договором. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27 вересня 2024 року до договору факторингу №27092024 від 27 вересня 2024 рок, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 54600 гривень, з яких: 15000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 39600 гривень сума заборгованості за відсотками. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 10 грудня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Москаленко М.С., яка діяла на підставі довіреності №544 від 7 грудня 2023 року, в судове засідання не з`явилася, в позові просила розгляд справи проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 21 січня 2025 року та 28 лютого 2025 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 19 лютого 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і відповідачем було укладено кредитний договір №20226-02/2024 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000 гривень на строк 100 днів з 19 лютого 2024 року, з датою остаточного погашення заборгованості 28 травня 2024 року, зі сплатою 2,5% в день. 26 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24062024, у відповідності до умов якого «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24062024 від 24 червня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 28750 гривень, з яких: 10000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 18750 гривень сума заборгованості за відсотками. 30 січня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем було укладено кредитний договір №7531577 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15000 гривень на строк 360 днів, зі сплатою 2,2% в день у межах строку кредиту. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27 вересня 2024 року до договору факторингу №27092024 від 27 вересня 2024 рок, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 54600 гривень, з яких: 15000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 39600 гривень сума заборгованості за відсотками. Зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу отримання кредитів по вищеописаних договорах не надходило, доказів виконання взятих на себе зобов`язань по зазначених договорах суду не надано. Відповідно до ст.ст.\~526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно\~з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договорів відповідачем належним чином не виконані, передбачені договорами кредитів заборгованості не погашені. Згідно\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача, що стверджується копіями описаних вище договорів. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим з останнього слід стягнути в користь позивача\~заборгованості за кредитним договором №20226-02/2024 від 19 лютого 2024 року в розмірі 28750 гривень, з яких: 10000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 18750 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №7531577 від 30 січня 2024 року в розмірі 54600 гривень, з яких: 15000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 39600 гривень сума заборгованості за відсотками; всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 83350 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 3028 гривень судового збору.

Outcome: approved