Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в чотири місяці з часу набрання рішення суду законної сили. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На день її смерті, остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , будь-яких інших осіб на день її смерті зареєстровано не було. За життя все своє майно мати переоформила на неї. Про існування оформленої на її мати земельної ділянки їй стало відомо з оголошення, розміщеного в газеті «Новомосковська правда» від 12 вересня 2024 року за № 17, де розшукувались власники земельних ділянок колишнього СК «Ягідка-К-46» (колишнє СТ «Ягідка - 2»). Для оформлення своїх спадкових прав, після смерті матері позивач звернулась до нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яка відмовила їх у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого строку для прийнятті спадщину, у зв`язку з чим вона звернулась до суду. Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. Також, витребувано копію спадкової справи , заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що про наявність у власності її матері, [PERSON] , земельної ділянки їй стало відомо з газети «Новомосковська правда», де був розміщений перелік осіб, що були членами СК «Ягідка К46», де, серед інших, було зазначено прізвище, ім`я по-батькові її матері. Вказану газету їй переслала її знайома [PERSON] по вайберу. Позивач зв`язалась із головою вказаного садового кооперативу, за контактом, зазначеним в оголошенні та з`ясувала, що її мати при житті володіла земельною ділянкою у вказаному кооперативі. В останні роки життя матері, остання була у поганому стані, та перебувала у пансіонаті. Позивач та матір проживали та були зареєстровані за різними адресами. З матір`ю були добрі відносини, проте через її стан здоров`я, позивач не з`ясувала відомості про все майно, яке належало її матері. Як тільки позивачу стало відомо про наявність права власності на земельну ділянку у її матері, вона одразу звернулась до нотаріуса, вважає що вказані обставини пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, є поважними, а тому просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, в судовому засіданні також просила задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник\~відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5\~ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та його представника, дослідивши письмові докази, дійшов настпного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 579 від 18 травня 2021 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та видано свідоцтво про смерть від 18 травня 2021 року серії [NUMBER] . [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,102 га, на підставі державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення Вільнянської сільської ради народних депутатів ХІІІ сесії від 15 вересня 1993 року, яка розташована на території СО «Ягідка-2» Вільнянської сільської Ради та надана для ведення садівництва. Позивач має прізвище від народження « [PERSON] », та є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 лютого 1978 року серії [NUMBER] , про що здійснено запис у книзі актів цивільного стану про народження за № 126 від 10 лютого 1978 року, де зазначено матір`ю позивача - [PERSON] . У зв`язку з укладанням шлюбу з [PERSON] , позивач обрала прізвище чоловіка « [PERSON] », про що зроблено запис в актовій книзі цивільного стану за № 23 від 12 лютого 2016 року, та видано свідоцтво про шлюб від 12 лютого 2016 року серії [NUMBER] . Таким чином, позивачем доведено факт родинного зв`язку з померлою [PERSON] , [INFO] , та її належність відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, [PERSON] , 1940 року народження, відповідно до даних реєстру Новомосковської територіальної громади, на момент її смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею, на день смерті зареєстровані особи не значились. Заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, тобто до 16 листопада 2021 року, спадкоємцем до нотаріальної контори не подавалася. Постановою державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубової О.С. від 13 вересня 2024 року позивачу, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,102 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Губиниська територіальна громада (Вільнянська сільська рада), обслуговуючи кооператив «Ягодка-К46 садове товариство», вид цільового призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, після померлої [INFO] матері [PERSON] , через пропуск, встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини за законом та роз`яснено можливість звернутись до суду для вирішення цього питання. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до абз.1, 3, 6 п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, з огляду на викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією зазначеної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №703/1560/17, від 02.02.2021 у справі №636/1339/19, від 19.04.2021 у справі №302/396/17. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, фактично посилається на необізнаність щодо наявності у її матері, [PERSON] , у власності земельної ділянки, розташованої на території обслуговуючий кооператив «Ягодка-К46 садове товариство», як на поважну обставину пропуску строку на прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] . Проте, з огляду на зазначені положення закону та сталу позицію Верховного Суду, судом не може бути визнано поважною така причина як необізнаність позивача про наявність спадкового майна після померлої [PERSON] . З огляду на зазначене, з`ясування позивачем, через три роки після смерті матері, [PERSON] , з оголошення в газеті «Новомосковська правда», № 17(14135) від 12 вересня 2024 року, про наявність у спадкодавця земельної ділянки у власності, не може бути розцінена судом як поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини за законом після померлої. Суд зазначає, що позивач [PERSON] , яка повинна була усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкування, повинна була вчиняти активні дії для прийняття спадщини, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, будь-яких інших переконливих доказів, які б свідчили, про неможливість прийняття [PERSON] спадщини у встановлений законом строк через обставини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, позивачем не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити через недоведеність наявності поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed