Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Орган опіки та піклування Жидачівської міської ради (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] у свідоцтві про народження записані за заявою матері. Діти знаходяться на обліку в службі у справах дітей Жидачівської міської ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою взяття їх на облік була неспроможність відповідачкою виконувати батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та навчання дітей. За заявою матері [PERSON] . 04.09.2024 троє малолітніх дітей влаштовані у КНП ЛОР «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям», а старших дітей [PERSON] та [PERSON] за заявою матері та скеруванням служби у справах дітей Жидачівської міської ради тимчасово влаштовано у притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. За весь період перебування дітей у закладах відповідачка не зверталася до Служби щодо повернення їй на проживання та виховання дітей. 22.10.2024 [PERSON] звернулася із заявою до Жидачівської міської ради про влаштування її двох старших дітей в сім`ю патронатного вихователя, так як вона не має можливості самостійно їх виховувати. Виконавчим комітетом Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області прийнято рішення №147 від 28.10.2024 «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя». Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє відповідачку від обов`язку піклування щодо них. Відповідачка ніде на працює, щомісячний дохід складався з ряду державних соціальних допомог. Відповідачка не виконує належним чином обов`язків щодо виховання дітей, а отримані кошти, такі як соціальна допомога, витрачає на власні потреби, зокрема на купівлю алкогольних напоїв. [PERSON] не створює належних умов для проживання, фізичного, духовного та морального розвитку дітей, не піклується про їх здоров`я. Її син [PERSON] після проведення оперативного лікування потребує особливого догляду та забезпечення ортопедичним взуттям, проте вона не звернулася про виготовлення спеціального взуття. Крім цього, він потребує оперативного лікування, проте мати не відвезла його на консультацію, незважаючи на нагадування працівників служби у справах дітей. Через відсутність належного догляду зі сторони матері, 09.07.2024 старший син - неповнолітній [PERSON] поступив у відділення анестезіології КНП «Жидачівська міська лікарня» із діагнозом токсичний вплив етанолу. Відповідачка схильна до зловживання спиртними напоями, у стані алкогольного сп`яніння не контролює своїх дій, поведінка матері загрожує безпеці дітей. З 16.02.2023 [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, в період з 04.09.2024 по 13.09.2024 перебувала на стаціонарному лікуванні, проте після лікування поведінку не змінила, продовжує вживати алкогольні напої. Впродовж 2024 року [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. [PERSON] не створила належних умов для проживання дітей в будинку, в якому вона проживає. Рішенням ВК Жидачівської міської ради від 05.12.2024 №283 затверджено висновок про доцільність відібрання дітей від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини та мовитиви. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснивши, що вона повністю погоджується з викладеними у позові обставинами, однак вони змінилася, зробила ремонт у житлі, знаходиться у пошуку роботи та вважає, що може забезпечити дітям належні умови проживання і виховання. Зазначила, що розуміє негативність вживання нею алкоголю, однак продовжує інколи його вживати. Заяви та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.55-53). Ухвалою підготовчого засідання від 03.02.2025 закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.63). Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] і їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 22.01.2009, 22.06.2013, [INFO] , [INFO] (а.с.8, 9, 10, 11). Відповідно до свідоцтва про народження від 15.11.2023 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.12, 14). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2022 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Букавина Стрийського району Львівської області (а.с.13). Наказом №23 Служби у справа дітей Жидачівської міської ради від 22.08.2022 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.15). Наказом Служби у справа дітей Жидачівської міської ради №31 від 01.12.2023 [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставин (а.с.16). 20.08.2024 [PERSON] звернулася до Жидачівської міської ради із заявою про тимчасове влаштування її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у заклад для дітей у зв`язку з неможливістю займатися їх вихованням, створювати належні умови проживання, у зв`язку з тим, що потребує лікування (а.с.18). 24.10.2024 [PERSON] звернулася до Жидачівської міської ради із заявою про влаштування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в сім`ю патронатного вихователя (а.с.19). Рішенням ВК Жидачівської міської ради №222 від 27.08.2024 влаштовано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у КНП ЛОР «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» терміном на 6 місяців (а.с.20). Жидачівська міська рада звернулася до Журавненського селищного голови із листом про влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] терміном на 3 місяці, оскільки в Жидачівській територіальній громаді на даний час немає сім`ї патронатного вихователя (а.с.21). Рішенням ВК Журавненськох селищної ради Стрийського району Львівської області №147 від 28.10.2024 вирішено влаштувати з 01.11.2024 терміном на 3 місяці на тимчасовий догляд та проживання у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Відповідно до довідок Відділу №2 Управління соціального захисту населення Стрийської РДА [PERSON] знаходиться на обліку Управління та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с.23, 24, 25, 26, 27). Згідно з Витягом №786 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Відповідно до медичних висновків у [PERSON] виявленні захворювання, у зв`язку з чим він потребує оперативного втручання та забезпечення спеціальними засобами (а.с.30, 31, 32). 11.11.2024 КНП «Жидачівська МЛ» повідомлено начальника служби у справах сім`ї Жидачівської міської ради про перебування у лікарні дитина [PERSON] , [INFO] , на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 09.07.2024 по 10.07.2024 з діагнозом: токсичний вплив етанолу (а.с.33). Довідкою КНП Жидачівська МЛ від 05.11.2024 та випискою епікриз з медкартки №7799 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку у лікаря нарколога (а.с.34, 35). Згідно з актами обстеження умов проживання від 24.06.2022, 11.04.2023, 20.08.2024, 04.11.2024, 14.11.2024 [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дітьми. Після смерті чоловіка п`ятеро дітей залишилися в неї на утриманні. Вона після смерті чоловіка почала вживати алкоголь. Діти за заявою матері влаштовані в інституційні заклади. Єдиним джерелом доходу сім`ї була соціальна допомога, виплати якої припинилися після влаштування дітей у заклади. Матері рекомендовано працевлаштуватися та привести житло у належний санітарний стан. Враховуючи алкогольну залежність матері і її незадовільне виконання батьківських обов`язків доцільно розглянути на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав (а.с.36, 37-38, 39, 40, 41). Начальником ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області повідомлено начальника служби у справах дітей Жидачівської МТГ про те, що протягом 2024 року відділенням поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області [PERSON], [INFO] , було притягнуто двічі до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, яка ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СКУ обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання та розвитку своїх малолітніх дітей (а.с.42). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради №283 від 05.12.2024, орган опіки та піклування вважає доцільним відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав (а.с.44, 45-46). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення матір`ю дітей від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі - Конвенція). Так, згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень частини 1, 5 статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Частиною 1 статті 8 Закону №2402-III Закону передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з приписами частини 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину (частини 1-4 статті 150 СК України). Відповідно до частини 1 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Нормою частини 1 статті 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до приписів частин 4, 5 статті 167 ЦК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Беручи до уваги приписи частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді цієї справи практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд враховує висновок, зроблений Верховним Судом 01 квітня 2020 року у справі №473/1555/19-ц (провадження № 61-22786св19), згідно з яким основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] , а відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері). [PERSON] офіційно не працює, схильна до зловживання спиртними напоями, неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення, за що притягувалися до адміністративної відповідальності. Дитина відповідача [PERSON] , [INFO] , з 09.07.2024 по 10.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Жидачівська МЛ» з діагнозом токсичний вплив етанолу. Дитина відповідача [PERSON] , [INFO] , має захворювання, потребує оперативного втручання та забезпечення спеціальним засобами, однак відповідач не вчиняла відповідних заходів реагування на ці обставини. За заявою матері троє молодших дітей влаштовані у КНП ЛОР «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям», а старші діти [PERSON] та [PERSON] за заявою матері та скеруванням служби у справах дітей Жидачівської міської ради тимчасово влаштовані у сім`ю патронатного вихователя. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що наявні у матеріалах справи та безпосередньо досліджені судом докази підтверджують обставини недотримання [PERSON] загальносуспільних норм поведінки (продовження вживання нею алкогольних напоїв, незважаючи на пройдений курс лікування від алкогольної залежності), неналежне ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей (незабезпечення належних умов проживання та піклування), а також допущення поведінки, що загрожує безпеці дітей (невжиття належних заходів щодо попередження та недопущення впливу шкідливих речовин на дитину [PERSON] , а також бездіяльність щодо вжиття всіх можливих заходів з метою забезпечення дитині [PERSON] належного лікування та забезпечення спеціальними засобами). Ці обставини у судовому засіданні відповідач повністю визнала. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач сама неодноразово визнавала свою неспроможність забезпечити належне виховання та утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчили подані нею до уповноваженого органу заяви та подальше влаштування дітей у спеціальні заклади і до патронатного вихователя. Суд зауважує, що, на даний час, відсутні фактичні дані на підтвердження того, що обставини, які спонукали відповідача до написання згаданих заяв, перестали існувати або змінилися на краще. Відповідач і надалі продовжує вживати алкогольні напої та офіційно не працевлаштована. У своїй сукупності зазначені обставини дозволяють суду дійти висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та допустили належне забезпечення їхнього життя, відтак, на переконання суду, подальше залишення цих дітей разом з матір`ю, на даний час, становитиме небезпеку для їхнього життя, здоров`я і морального виховання. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Окрім викладеного, суд звертає увагу відповідачки на те, що вона не втрачає щодо своїх дітей прав та обов`язків, обумовлених походженням, і не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали їхньому належному вихованню. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову, у сумі 1 211,20 грн. На підставі статті 51 Конституції України, статей 150, 155, 164, 170 Сімейного кодексу України, статей 7, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved