Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У грудні 2024 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь заборгованість за кредитним договором №002/13168088-SP від 24.12.2021 в розмірі 37136,81 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] 17.08.2021 уклав з АТ "Таскомбанк" договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №2179848-004, підписанням якого акцептував публічну пропозицію банку, яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 28.02.2024 між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №НІ/11/15-Ф, у відповідності до умов якого останній зобов"язується передати (сплатити)банку суму фінансування, а АТ "Таскомбанк", зобов"язується відступити компанії права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 Реєстру прав вимоги, ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37136,49 грн., з яких: 19390,49 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 17746,32 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов"язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов"язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на його рахунки, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором №002/13168088-SP від 24.12.2021 в сумі 37136,81 грн., з яких: 19390,49 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 17746,32 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання, призначене на 16.01.2025, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженням рекомендованого листа "Укрпошта", згідно якого судову повістку, позовну заяву та додані до неї документи він отримав особисто 09.01.2025. Відповідач у судове засідання, призначене на 30.01.2025, не з"явився, надав суду письмову заяву про відкладення судового засідання за станом здоров"я. У судове засідання, призначене на 24.02.2025, відповідач не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ "Таскомбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 24.12.2021 підписав заяву №1013920 про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank", якою підтвердив, що підписанням цієї заяви ознайомився з публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 публічної пропозиції, що розміщена на сайті банку [INFO] та лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua посилання на примірник якої разом з додатками він отримав в мобільному додатку "Sportbank" і з якою ознайомився, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов"язується неухильно дотримуватися. Розуміє, що приєднання до частини 1 публічної пропозиції передбачає також приєднання та прийняття вступної частини публічної пропозиції. Після здійснення банком процедури ідентифікації/верифікації його особи та отримання банком від нього заяви про приєднання до частини 1 публічної пропозиції, між ним та банком буде укладено договір щодо надання йому банком електронних довірчих послуг та використання аналогів власноручних підписів сторін. Згідно довідки АТ "Таскомбанк" №26057/47.5 від 19.08.2024, [PERSON] з 24.12.2021 є власником поточного рахунку в гривні, який відкритий на підставі заяви-анкети №1013920 з номером кредитного договору 002/13168088-SP від 24.12.2021, картка № [NUMBER] . 28.02.2024 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та АТ "Таскомбанк" (клієнт) укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов"язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, укладеного між ТОВ "ФК"ЄАПБ" та АТ "Таскомбанк", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги, після чого, з урахуванням п.2.1. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. З витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/13168088-SP від 24.12.2021, за період з 28.02.2024 по 31.10.2024, наданого ТОВ "ФК"ЄАПБ", вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 37136,81 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту - 19390,49 грн., загальна заборгованості по відсоткам - 17746,32 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ Відповідно до ст.1048\~ЦК України позикодавець\~має право\~на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Наданими позивачем доказами підтверджено те, що 24.12.2021 підписавши заяву №1013920 між банком та відповідачем укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank". У заяві зазначено, що [PERSON] підтвердив, що підписанням цієї заяви ознайомився з публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 публічної пропозиції, що розміщена на сайті банку [INFO] та лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua посилання на примірник якої разом з додатками він отримав в мобільному додатку "Sportbank" і з якою ознайомився, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов"язується неухильно дотримуватися. Суд не бере до уваги зазначені дані, оскільки доказів про те, що з вказаними документами ознайомився відповідач та отримав їх копію, до позовної заяви та під час судового розгляду, позивачем не надано. Крім того, заява від 24.12.2021 містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана заява не містить даних отримання відповідачем батьківської картки, про розмір наданих кредитних коштів або розмір встановленого кредитного ліміту, проценти за використання кредитного ліміту чи коштів. В заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту про отримання якого, як стверджує позивач, дійшли згоди сторони, не узгоджено сплату процентів за використання кредитних коштів. Матеріали справи також не містять доказів, яке рішення було прийнято товариством за заявою відповідача, розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг у вигляді заяви, не містить умов та розміру про нарахування відсотків за користування кредитними коштами, розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним). За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі встановленого кредитного ліміту та сплати відсотків за його використання, оскільки такі умови в заяві відсутні, що унеможливлює і перевірку правильності проведеного розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості складений позивачем, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним товариством розрахунковим документом. На підтвердження правильності складеного розрахунку, виписки по картковому рахунку відповідача, з якої можна було б встановити факт користування [PERSON] кредитними коштами, рух коштів по карті та наявність заборгованості, позивачем не надано. Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 по справі № 278/2177/15-ц зробив висновок, що заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. За приписами ч.1 ст.1046 та ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей. Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі №194/1126/18. Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав жодних доказів, які підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів та нарахування заборгованості та відсотків. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і це не є обов`язком суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за договором від 24.12.2021. Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір з відповідача не стягується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed