Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

30 жовтня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 15.07.2023-100001429 від 15.07.2023 у розмірі 20\~657, 96 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 15.07.2023-100001429. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11\~000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15 липня 2023 року, строком на 56 днів. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та Кредитодавця відсуне право продовжувати строк користування або строк виплати кредиту. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,3% за 1 (один) день. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.09.2023 утворилась заборгованість у розмірі 20657, 96 грн. Саме з огляду на вищезазначені обставини позивач і вимушений звернутися із позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі 01 листопада 2024 року Ухвалою суду, суддя Савицький С.І., по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та справа призначена до розгляду по сутті. 05 грудня 2024 року відповідно до розпорядження № 657 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи. 05 грудня 2024 року відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю. 06 грудня 2024 року Ухвалою суду справа прийнята до провадження суду з призначенням прави до її розгляду по сутті з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує та просив розглядати справу у його відсутність. Крім того, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення суду та оголошення розмішене на сайті судової влади. Про причину неявки суду не сповістив. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2025 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Проаналізувавши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 15.07.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 15.07.2023-100001429. (а.с. 22-23) Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 15 липня 2023 року, строком на 56 днів. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та Кредитодавця відсуне право продовжувати строк користування або строк виплати кредиту. Процентна ставка\~ фіксована\~незмінна у розмірі 1,3% за 1 (один) день. Згідно п.3.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.4.1 Договору Кредитодавець надає позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позивальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5236-48ХХ-ХХХХ-9823. Відповідно до Договору від 15.07.2023 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавем надано позивальнику кредит у розмірі 11000 грн строком на 56 днів, [PERSON] 15.07.2023 отримано кредитні кошти у розмірі 11000 грн. ТОВ «Споживчий\~центр» свої\~зобов`язання за\~Договором виконано\~в повному\~обсязі,\~в свою\~чергу [PERSON] \~свої зобов`язання\~за Договором\~належним чином\~не виконує,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~08.09.2023\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~20657,\~96\~грн,яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 000 грн; за процентами у розмірі 8007, 96 грн; комісія у розмірі 1650, 00 грн. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що вимагається приписами ст.1055 ЦК України. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Так, судом встановлено, що Кредитний договір № 15.07.2023-100001429 від 15.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений в електронному вигляді та відповідачем підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 17-23) З урахуванням вищезазначеного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, вищезазначений договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що правочин, відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач відзив на позовну заяву не надала, на судові засідання, попри те, що була належним чином повідомлена про його час та місце, не з`являлася, а отже наведені розрахунки не заперечила, власних не провела, доказів їх неправильності не надала. З огляду на таке суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, що передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», кредитну заборгованість за кредитним договором № 15.07.2023-100001429 від 15.07.2023 у загальному розмірі 20 657, 96 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 000 грн; за процентами у розмірі 8007, 96 грн; комісія у розмірі 1650, 00 грн. Вирішення питання щодо судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved