Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить: ?Визнати додаткову угоду № 1 від 14 грудня 2021 року до договору оренди земельної ділянки 1220382200:02:121:0001 від 12 травня 2011 року недійсною. ?Зобов`язати відповідача повернути сплачені суми орендної плати та податку за період дії недійсної угоди. В обґрунтування позову позивач зазначає, що укладена додаткова угода суперечить чинному законодавству, була підписана без належних правових підстав з боку орендодавцем та порушує його права як орендаря. Правові підстави для розірвання додаткової угоди: -Відсутність повноважень\~у підписанта Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити законодавству, а особа, яка його вчиняє, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та повноважень. У даному випадку особа, яка підписала додаткову угоду, не мала законних повноважень на таке підписання, що робить угоду недійсною відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України. -Порушення норм Закону України "Про оренду землі" Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", зміни до договору оренди землі вносяться за взаємною згодою сторін та в порядку, передбаченому договором. Оскільки особа, яка підписала угоду, не мала належних повноважень, це є підставою для визнання її недійсною. -Відсутність прав на розпорядження земельною ділянкою Додаткову угоду до договору про оренду землі від 12 травня 2011 року укладено 14 грудня 2021 року між [PERSON] та Апостолівською міською радою. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку 1220382200:02:121:0001 зареєстроване лише 20 січня 2022 року. Тобто, на момент підписання додаткової угоди Апостолівська міська рада не була власником даної земельної ділянки, що унеможливлює її розпорядження цією землею. -Відсутність істотної умови договору Предметом спору є визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною через відсутність істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" - нормативно-грошової оцінки. В угоді не зазначено, чи оцінка взята по області чи по району розташування земельної ділянки, що суперечить вимогам законодавства. Судова практика та позиція Верховного Суду України Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, правочин, укладений особою без належних повноважень, є нікчемним і не створює юридичних наслідків. Це означає, що такий правочин вважається недійсним з моменту його вчинення і не породжує прав та обов`язків для сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі №826/1807/16 зазначено, що нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто не зумовлює переходу, набуття, зміни, встановлення або припинення прав для будь-якої зі сторін. Суд також підкреслив, що висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених і доведених обставинах, які за законом тягнуть застосування певних правових наслідків. Крім того, у постанові Верховного Суду від 5 січня 2024 року у справі №761/40240/21 наголошується, що нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто не призводить до переходу, набуття, зміни, встановлення або припинення прав для будь-кого. Суд зазначив, що нікчемність правочину має абсолютний ефект і діє щодо всіх (erga omnes). У постанові Верховного Суду України від [дата, номер справи] зазначено, що правочин, укладений особою без належних повноважень, не створює юридичних наслідків. Таким чином, додаткова угода до договору оренди землі є нікчемною і не може бути виконаною. Практика Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі "C.R. проти Сполученого Королівства" (C.R. v. The United Kingdom, 1995) наголосив, що законність правочину має першочергове значення для захисту прав осіб. У нашому випадку додаткова угода не відповідає вимогам законодавства, а тому має бути розірвана. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона отримала на виконання цього правочину. Також, згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути його потерпілому. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив матеріали справи, дослідив договір оренди, додаткову угоду та інші документи, що стосуються спірних правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 217 Цивільного кодексу України, договір або його частина може бути визнана недійсною у разі порушення норм чинного законодавства. На підставі виявлених порушень суд вважає, що додаткова угода № 1 укладена з порушеннями і підлягає визнанню недійсною. Згідно з ч.2\~ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~Земельним Кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Положеннями ч. 1\~ст. 16 вказаного Закону\~передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та\~шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що потрібно стягнути з Апостолівської міської ради на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved