Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням суду від 23.08.2011 розірвано. В період перебування у шлюбі у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідачка не цікавиться долею їхньої доньки та її утриманням. Не надає жодної матеріальної допомоги, з донькою ніяких стосунків не підтримує. Відповідачка не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям, взагалі не виконує батьківських обов`язків. Влітку 2023 року відповідачка приїжджала в Україну, проте з донькою не зустрічалася та не телефонувала їй, внаслідок чого дитина пережила психологічну травму та довго не могла заспокоїтися. Таким чином, вже більше п`яти років відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. від 26.07.2024 відкрито провадження в справі і призначено підготовче засідання. 08.10.2024 ухвалою суду справу прийнято в провадження головуючої судді Жуковської О.Ю., ухвалено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відзиву на позовну заяву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Також, в матеріалах справи міститься міститься заява [PERSON] , згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ходак С.К. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що сторони перебували у шлюбу з 19.06.2007, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23.08.2011 розірвано. В період спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідачка як мати дитини злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо її виховання та розвитку. Дочка зареєстрована та фактично проживає з батьком, знаходиться повністю на його утримані. Відповідачка не цікавиться взагалі долею дитини та її утриманням, з дочкою не підтримує ніяких відносин. Також, до матеріалів справи долучено висновок Органу опіки та піклування Тараканівської сільської ради, згідно якого також вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. під час складання висновку працівники опіки спілкувалися з дитиною, і як йому відомо, також переписувалися і з відповідачкою. Вважає, що є усі обставини для позбавлення відповідачку батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка фактично постійно проживала лише з ним, так як відповідачка вже років 8 чи 9 їздить за кордон на роботу, а останні років 6 взагалі як поїхала, то вже не повертається. Дитина вже близько 6 років матері взагалі не бачила. Ніяких коштів на утримання дитини відповідачка також не присилає, він доньку утримує сам. Так як йому відомо, у відповідачки там вже є своя сім`я і вона займається нею. З позивачем його бувша дружина не підтримує ніяких зв`язків, щоб спілкувалася з донькою, він також не помічав. З донькою тему матері намагається не піднімати, щоб не травмувати дитину. Також пояснив, що на даний час він офіційно не працює, займається неофіційними підробітками. Він є учасником бойових дій, у ЗСУ пішов добровольцем, рік безпосередньо приймав участь у бойових діях, звільнився з військової служби влітку 2023 року по догляду за батьком. Представник Органу опіки та піклування Дубенської міської ради в судовому засідання пояснила, що вони проаналізували всі обставини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] та було встановлено, що мама [PERSON] вже майже 6 років взагалі не спілкується із донькою, не відвідує її за місцем проживання, не дбає про стан її здоров`я, не цікавиться майбутньою долею дитини. Усі питання, і в матеріальному плані і взагалі щодо виховання неповнолітньої [PERSON] вирішуються батьком. Мама дівчинки перебуває за кордоном і на протязі останніх 6 років жодного разу не приїжджала в України, щоб побачитися з дитиною. Зі слів батька та зі слів самої дівчинки, мати навіть в телефонному режимі не підтримує жодних зв`язків з дитиною. На території сільської ради [PERSON] характеризується з негативною сторони, оскільки як мама вона злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, протягом п`яти років на території с. Рачин відповідачка не проживає і не з`являється. Батько дівчинки [PERSON] повністю дбає про психологічний та фізичний розвиток дитини, проводить з нею вихідні, забезпечує її всім необхідним, між ними склалися дуже гарні відносини. Орган опіки спільно із управлінням соціального захисту та з правоохоронними органами виїжджали за місцем проживання дитини і було встановлено, що дитина батьком повністю всім забезпечена, він створив їй всі належні умови для виховання та навчання. У дитини є своя окрема простора кімната, у якій наявне спальне місце, місце для навчання та проведення дозвілля. Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав було винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Тараканівської сільської ради, мама дитини була повідомлена про засідання шляхом надсилання листа на її електронну пошту. Крім того, вона к представник органу опіки написала [PERSON] на «Viber», на що остання відповіла, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав і що у неї за кордоном є інша сім`я, тому в Україну вона повертатися не збирається. Дівчинка на засіданні комісії повідомила, що їй байдуже, чи позбавлять її маму батьківських прав. Тому, всі вказані обставини є підставою для позбавлення відповідно ст.164 СК України [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Будучи допитаним в якості свідка [PERSON] в судовому пояснив, що він є сусідом [PERSON] . Відповідачку [PERSON] . Востаннє бачив близько двох років тому, зустрілися на вулиці, вона в цей час була сама. В будинку, де проживає позивач він її не бачив. Також підтвердив, що ніколи не бачив, щоб [PERSON] гуляла з донькою чи проводила з нею час. Виховує та доглядає дитину [PERSON] , він бачить це як сусід, також вони з позивачем спілкуються. Мати дитини поїхала за кордон на постійній основі ще до повномасштабної війни. Під час війни вона приїжджала в України, він зустрів її на вулиці, вона була в цей час сама, з донькою її не бачив дуже давно. Свідок [PERSON] надала суду пояснення наступного змісту: з позивачем та відповідачкою знайома, так як вони є її сусідами. Вказала, що [PERSON] останній раз бачила дуже давно, років два назад, а може і більше,але це було, вже як почалася війна. Бачила її в місті, в с. Рачин не пам`ятає, коли бачила відповідачку. Вихованням їхньої дитини займається [PERSON] , возить її до школи, на верхову їзду, де вона займається. В судовому засіданні також було заслухано думку дитини [PERSON] : Дитині без різниці до мами та дуже добре жити з татом, з мамою вона не спілкується взагалі. Як тільки мама поїхала за кордон, вона сама намагалася з нею спілкуватися, телефонувала, але мати не брала трубку, не відписувала. Рік тому мама приїжджала в Україну, але навіть не повідомила про свій приїзд, після цього з нею не намагається спілкуватися. Якось раз мама пропонувала, щоб вона до неї приїхала за кордон, але це було ще на початку повномасштабної війни, як тато був на війні, та вона не поїхала. Один раз на день народження мати скинула їй 1000 грн., це також було коли почалася війна, у 2022 році. У матері інша сім`я, чоловік турок, інші діти. Також з нею живуть її старші брат та сестра, то з ними спілкується. а з мамою - ні. Підтримує, щоб маму позбавили батьківських прав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23.08.2011 розірвано (а.с.4). [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.10). Дитина зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживає без реєстрації позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою Тараканівської сільської ради №03-23 від 24.09.2024. Згідно дано довідки відповідачка [PERSON] також зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак перебуває за кордоном (а.с.16). Згідно довідки, наданої КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Дубенської міської ради від 04.07.2024, [PERSON] , [INFO] задекларована у сімейного лікаря [PERSON] . При зверненні до лікаря за медичною допомогою. Пр. проходженні профілактичних оглядів, проведення планових щеплень, супроводжує дитину тільки батько, [PERSON] (а.с.11). Згідно Акту обстеження умов проживання сім`ї від 03.01.2024 встановлено , що [PERSON] проживає зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , самостійно займається її вихованням та утриманням, як батько створив всі умови для виховання а розвитку своєї доньки, забезпечує дитину одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям. В ході спілкування з дитиною встановлено, що мама перебуває у Німеччині близько 4-ох років, де й проживає (а.с.13). Факт самостійного виховання позивачем своєї доньки також підтверджується письмовою заявою сусіда [PERSON] , згідно якої [PERSON] більше п`яти років самостійно забезпечує дитину всім необхідним, одягом, взуттям, продуктами харчування, мати дитини [PERSON] близько п`яти років перебуває за кордоном у Німеччині (а.с.12). Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Тараканівської сільської ради №01-31/2061/24 від 18.09.2024 визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачкою та вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] (а.с.32-35). Також, судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 23.08.2023 (а.с.84). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини. Під час розгляду справи, зокрема, з показань свідків, пояснень дитини та досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] не має у житті дитини вже тривалий час, а близько двох років немає і будьь-якого спілкування, вона не телефонує донці, не приїздить до неї, не вітає з днем народження, не дарує подарунків, та взагалі не цікавиться її життям. Крім того, відповідачка ухиляється від матеріального утримання доньки. Також, суд приймає до уваги наявну в матеріалах справи заяву [PERSON] , згідно якої остання визнає позовні вимоги та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, а сукупністю всіх досліджених доказів встановлено, що ця заява лише констатує той факт, що матір повністю самоусунулась з життя дитини. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що неповнолітня [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її мами батьківських прав, якої не бачила вже більше трьох років та яка зовсім не виконує батьківські обов`язки, не намагається будь-яким чином налагодити відносини з донькою, а сама дитина вже покинула спроби налагодити зв`язок з матір`ю, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дитини, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved