Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить припинити обтяження належного їй нерухомого майна - 47/100 часток будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: зняти арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 11922130 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 05.11.2015 19:11:00, державний реєстратор: Марчук Алла Валеріївна, Бердичівське міськрайонне управління юстиції Житомирська обл., документи, подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 05.11.2015, видавник: Харчук Олена Сергіївна, Відділ державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирська обл., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25899817 від 05.11.2015 19:16:30, Марчук Алла Валеріївна, Бердичівське міськрайонне управління юстиції Житомирська обл., відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції, код ЄДРПОУ: 35006362, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 13300, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. К. Лібкнехта, 128, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , особа, в інтересах якої встановлено обтяження: [PERSON] , тип об`єкта: житловий будинок, адреса: [ADDRESS] . Стислий виклад доводів позивача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що вона є власником 47/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.10.2008 про поділ будинку в натурі між нею та [PERSON] . Навесні 2024 року, маючи намір продати її частку будинку, вона дізналася, що на її нерухоме майно накладено арешт 05.11.2015 державним виконавцем Харчук О. С. При цьому особою, майно якої обтяжується вказано [PERSON] . Однак [PERSON] не був ніколи власником цього житла. На її звернення до відділу ДВС її повідомлено про наявне виконавче провадження щодо [PERSON] та накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.08.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 14.01.2025. Сторони у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка на адресу суду спрямував заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка будь-яких заяв до суду не направляла. Представник третьої особи без самостійних вимог - Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у адресованій суду заяві просив справу слухати за відсутності представника відділу. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2007 [PERSON] отримала у спадок після [PERSON] частку житлового будинку [ADDRESS] . На частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] не видано (а.с. 11-14) Згідно з рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.10.2008 житловий будинок [ADDRESS] поділений в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] виділено у власність частку будинку, що складає 47/100 ідеальних частин домоволодіння (а.с. 15-17, 18). Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2024 на житловий будинок [ADDRESS] - 47/100 частки будинку належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2007 та рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20.10.2008 та частка цього будинку рахується на праві власності за [PERSON] , яка померла (а.с. 22-24). Крім того, 05.11.2025 на підставі постанови державного виконавця Бердичівського відділу ДВС Харчук О.С. від 05.11.2015 накладено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , особа, в інтересах якої встановлено обтяження: [PERSON] (а.с. 22). Із повідомлення від 28.05.2024 в.о. начальника Бердичівського відділу ДВС Більського О.,, адресованого [PERSON] вбачається, начальник відділу ДВС констатував факт накладення 05.11.2015 відділом ДВС арешту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] щодо якого у відділі ДВС перебувають виконавчі провадження. Роз`яснено [PERSON] право пред`явити позов про скасування арешту майна (а.с. 19). Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників [PERSON] не перебуває у реєстрі боржників (а.с. 21). Норми права, застосовані судом Відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном. За положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За положеннями з ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно з ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Судом встановлено, що арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якого відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є позивачка та [PERSON] , накладався державним виконавцем у рамках виконавчого провадження, за якими боржником був [PERSON] . Проте [PERSON] не мав та не має права власності на будинок [ADDRESS] . Крім того,\~позивачка не є боржником за виконавчим провадженням, в рамках якого накладався арешт. Тому накладення Бердичівським відділом державної виконавчої служби арешту в інтересах стягувача [PERSON] на майно позивачки, яка не є боржником за виконавчим провадженням, безумовно порушує права позивачки на вільне розпорядження своєю власністю. В позасудовому порядку позивачці спір не вдалося вирішити. Отже, порушені права позивачки підлягають захисту шляхом припинення обтяження її нерухомого майна. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка просила не компенсувати їй судові витрати. Тому, виходячи із диспозитивності цивільного судочинства, судові витрати позивачки слід залишити за нею.

Outcome: approved