Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить частина земельної ділянки, кадастровий номер 1223282500:02:026:0229, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка успадкована батьком після смерті діда та була передана батьком в оренду ТОВ «АПК Украгро». [PERSON] зазначає, що у померлого брата відсутні інші спадкоємці першої черги за законом, а так само відсутні і спадкоємці за заповітом. 28 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.І. із заявою про прийняття спадщини за законом, однак у прийнятті такої заяви їй було відмовлено, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, зокрема з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, у зв`язку із чим був змушений з метою реалізації своїх законних прав та інтересів звернутися до суду із відповідною заявою. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року відкрите загальне позовне провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позового провадження (а.с. 14). Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.І. надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 25). Ухвалою суду від 10 лютого 2024 року призначено розгляд справи по суті. Заяви сторін. В судове засідання представник позивача адвокат Медведовська Л.М. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.10.2014 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Лилою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 36/2013, [PERSON] на праві спільної власності належить частка земельної ділянки, кадастровий номер 1223282500:02:026:0229, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 8), яка передана в оренду ТОВ «АПК Украгро» (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5), про що Новомосковським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 124 (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 6) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 7, у відповідності до якого 04 січня 2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином Сірійської Арабської Республіки [PERSON] , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] . 28 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.І. відмовлено позивачці у прийнятті заяви після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском троку для подання такої заяви (а.с. 12). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, сформована 06.02.2025 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.І. свідчить про відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 35). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька, померлого [INFO] , тільки 28 жовтня 2024 року, тобто пропустила строк, у зв`язку перебуванням у цей строк за межами України, а саме в м.Баку Азербайджанської Республіки. Так, суду надано належні та допустимі докази, які свідчать про те, що станом на момент смерті батька, тобто [INFO] , [PERSON] проживала в м.Баку і перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , з яким зареєструвала шлюб 04 січня 2020 року. Так, задля реєстрації шлюбу на території України позивачка повернулася до місця відкриття спадщини лише у грудні 2019 року. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення їй додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved