Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Адвокат Головатюк Іван Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 листопада 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що 27.11.2013 року складено відповідний актовий запис № 1893. За період шлюбних відносин у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.2014. Син проживає з матір`ю [PERSON] , спору щодо проживання дитини у подружжя немає. Зазначено, що спільне подружнє життя у позивачки із відповідачем надалі не склалось, причиною є різні погляди на життя, котрі призвели до відсутності взаєморозуміння та перетворили стосунки виключно на формальні. Сторони уже не проживають разом та не ведуть спільний побут, примирення між ними не є можливим. Враховуючи різні темпераменти характеру та беручи до уваги різні погляди на майбутнє спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а саме їй завдаватимуться моральні страждання та підвищуватиметься негативне ставлення сторін один до одного через відсутність любові та взаєморозуміння. За вказаних підстав можливості подальшого спільного життя та збереження шлюбу між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] відсутні. Просить розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем. Позивачка не прибула у судове засідання. Представник позивача адвокат Головатюк І.М. подав заяву розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача. Позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача суду надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просить здійснювати без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 27.11.2013 року, сторони зареєстрували шлюб 27.11.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1893. За період шлюбних відносин у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.2014. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved