Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла рідна прабаба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на спірний житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син - дід позивача [PERSON] , який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавицею станом на день її смерті. У подальшому [INFO] помер дід позивача [PERSON] , спадкоємцями після смерті якого за законом є його рідні сини - [PERSON] , батько позивача та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] помер рідний дядько позивача - [PERSON] , який станом на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено у позові, позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] , оскільки позивач є спадкоємцем другої черги за законом у порядку представлення після смерті свого батька [PERSON] , рідного брата померлого, якби останній був живим на дату його смерті. Відтак оскільки [PERSON] помер задовго до смерті свого брата [PERSON] , який не залишив заповіту за життя та не має спадкоємців першої черги за законом, позивач стверджує, що він набув право на спадкування за законом після смерті дядька. Спірне нерухоме майно, що є об`єктом спадщини за даними КП «ЧООБТІ» належить померлій [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] - рідна сестра баби позивача - [PERSON] , яка померла задовго до смерті свого чоловіка - [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки вважала, що матиме право на спадкування, у разі якщо спадкоємці попередніх черг не заявлять право на спадщину. Як зазначено у позові, відповідач повністю позбавила позивача доступу до будинку, де проживали дід та дядько позивача, забрала домову книгу щодо підтвердження реєстрації місця проживання всієї рідні позивача у даному будинку, а також не надає правовстановлюючі документи на майно, фактично позбавивши позивача можливості успадкувати нерухоме майно у нотаріальному порядку. Позивач 23.11.2023 звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо неправомірних дій відповідача та її незаконного вселення до будинку, однак кримінальне провадження за даним фактом порушено не було, оскільки відповідач з 09.09.2023 не надає документів, будинок не відчиняє. Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Ухвалою Соснівського районного суду м Черкаси від 25.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду справи. Відповідач відзив на позов не надала. Ухвалою суду від 23.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів. Ухвалою суду від 04.12.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 13.02.2025 на задоволенні позову наполягала повністю з підстав, зазначених у позові, також просила стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу, докази на підтвердження понесення яких позивачем буде надано додатково. Проти винесення заочного рішення у даній справі представник позивача не заперечувала. Відповідач у судове засідання з розгляду справи не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та завчасно, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, незалежно від того чи отримала відповідач адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 19.03.1951 за записом №4 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 01.06.2004 виданим Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №1444. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2024, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом №2130. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 05.05.1967 що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті [PERSON] серії [NUMBER] виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 16.12.1997. Згідно з інформацією про зареєстроване право власності наданою КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЧЕРКАСЬКЕ ОБЛАСНЕ ОБ`ЄДНАНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕТАРИЗАЦІЇ» №51710 від 25.03.2024, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано у КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ЧЕРКАСЬКЕ ОБЛАСНЕ ОБ`ЄДНАНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕТАРИЗАЦІЇ» за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першого черкаською державною нотаріальною конторою 15.11.2005 №2-884. [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Леськівською сільською радою Черкаської області за записом №50. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 21.09.1973, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 29.03.1975 виданим Соснівським районним відділом РАЦС за актовим записом №432, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 11.07.1980 виданим Соснівським відділом РАЦС за актовим записом №1130, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Позивач - [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 09.10.2001 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області за актовим записом №876, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відтак, з наведеного судом встановлено, що [PERSON] дійсно є прабабою позивача [PERSON] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 15.11.2004 виданим Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №2972. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00045613727 від 20.06.2024. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 10.10.2019 виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №2759. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 19.07.1972 що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті [PERSON] серії [NUMBER] . [INFO] помер рідний дядько позивача - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00041764533 від 10.10.2023, згідно якого 12.09.2023 складено актовий запис про смерть №2594. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.01.1997 що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті [PERSON] серії [NUMBER] виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 12.02.2011. Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті дядька до приватного нотаріуса черкаського міського нотаріального Олексієнко Катерини Петрівни. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74296375 від 11.10.2023 приватним нотаріусом Олексієнко Катериною Петрівною зареєстровано спадкову справу №71380326 після смерті [PERSON] . Згідно з наданою приватним нотаріусом на виконання ухвали суду копією спадкової справи №71380326 11.10.2023 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , а 20.02.2024 з аналогічною заявою до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] . Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Олексієнко Катерини Петрівни №76/02-14 від 29.03.2024 станом на 29.03.2024 наявні дані про те, що до складу спадкоємців [PERSON] входить [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 20.04.1972 за актовим записом №1058, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Баба позивача - [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00045613219 від 20.06.2024 і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Тобто, відповідач [PERSON] є рідною сестрою баби позивача - [PERSON] . Приватний нотаріус направляла [PERSON] повідомлення в якому зазначала про необхідність прибути до приватного нотаріуса 03.05.2024 об 11 год 00 хв для вирішення питань, пов`язаних з подальшим оформленням спадщини, однак вказане повідомлення відповідачем отримано не було, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №1802906377856. 15 листопада 2023 року [PERSON] звертався із заявою до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо неправомірних дій відповідача та її незаконного вселення до будинку за адресою [ADDRESS] , відношення до якого остання взагалі немає. 11 грудня 2023 року за результатами розгляду звернення позивача було надано довідку, згідно з якою встановлено, що [PERSON] двері будинку за вказаною адресоюне відчинила, на час проведення перевірки недостатньо даних для внесення відомостей до ЄРДР. 28 червня 2024 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Олексієнко Катерина Петрівна листом №148/01-16 повідомила, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як зазначено у листі приватного нотаріуса від 28.06.2024 №148/01-16 при подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] було заявлено про зберігання та надано нотаріусу для ознайомлення документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме Свідоцтво про право на спадщину видане Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 15.11.2005 за № 2-884 видане на ім`я [PERSON] та будинкова книга на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , оригінали цих документів залишились у володінні [PERSON] . Відповідно до довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №7119/01.03-01 від 17.10.2023 неможливо отримати інформацію про зареєстрованих осіб за вказаною адресою, у зв`язку з відсутністю в органі реєстрації інформації за вищевказаною адресою, з проханням надати будинкову книгу в оригіналі. Приватним нотаріусом вживались заходи щодо витребування документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак листи приватного нотаріуса Кузнецовою Валентиною Олександрівною проігноровано та по закінченню терміну зберігання повернуто приватному нотаріусу і долучено до матеріалів справи. Також у листі приватного нотаріуса від 28.06.2024 №148/01-16 зазначено про неможливість видачі дублікатів на документи, що посвідчують право власності, оскільки їх оригінали не втрачені та зберігаються у [PERSON] . Судом встановлено, що згідно з інформацією про зареєстроване право власності наданою КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЧЕРКАСЬКЕ ОБЛАСНЕ ОБ`ЄДНАНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕТАРИЗАЦІЇ» №51710 від 25.03.2024, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано у КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ЧЕРКАСЬКЕ ОБЛАСНЕ ОБ`ЄДНАНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕТАРИЗАЦІЇ» за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першого черкаською державною нотаріальною конторою 15.11.2005 №2-884. Відповідно до інформації щодо показників технічної характеристики об`єкта нерухомого майна наданою КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЧЕРКАСЬКЕ ОБЛАСНЕ ОБ`ЄДНАНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕТАРИЗАЦІЇ» №51710 о від 25.03.2024, при проведенні технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу [ADDRESS] коротка технічна характеристика житлового будинку садибного типу за даними технічної інвентаризації: А-1, А1-1 - житловий будинок з прибудовою, Б, б - сарай, В - погріб, Г - вбиральня, Д - сарай, №1-4 - огорожа, №5 - водоколонка, І - замощення; самочинно збудовано сарай (Д), в житловому будинку самочинно переобладнано приміщення №1-4, площею 15,3 кв.м. Згідно з відповіддю Департамента «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №7119/01.03-01 від 17.10.2023, орган реєстрації не має можливості надати інформацію щодо зареєстрованих осіб станом на 08.09.2023 за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю в органі реєстрації інформації за вищевказаною адресою, необхідно надати будинкову книгу з повторним запитом. У домовій книзі на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] наявні відомості про прописку за вказаною адресою: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У технічному паспорті на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зазначено, що власником домоволодіння є [PERSON] . Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта нерухомості від 15.07.2024, загальна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] становить 1 640 000 грн 00 коп. Суб`єкт оціночної діяльності - Касаткіна Ірина Євгенівна, сертифікат №485/2023 суб`єкта оціночної діяльності від 24.08.2023, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №57-1 від 04.07.2020 видане Фондом державного майна України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною першою статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч.1 ст.1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ч.1 ст.1263 ЦК України). Частиною першою статті 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. При вирішенні даного спору суд зауважує, що в основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статтей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). Тлумачення абзацу 2 частини першої статті 1265 ЦК України дозволяє зробити висновок, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує. Вказаний правовий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 20.06.2018 у справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18). Відповідач [PERSON] як рідна тітка спадкодавця [PERSON] належить до третьої черги спадкоємців за законом. Позивач [PERSON] як племінник спадкодавця [PERSON] належить до п`ятої черги спадкоємців за законом. За правом представлення свого батька [PERSON] , який був рідним братом спадкодавця і помер до відкриття спадщини, [PERSON] набув права на спадкування у другу чергу за законом. Таким чином на підставі викладеного вище, враховуючи, що позивач як племінник спадкодавця набув права на спадкування у другу чергу за законом за правом представлення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 15 140 грн 00 коп.

Outcome: approved