Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

12.12.2024 р. представник позивача [PERSON] адвокат Абрамович О.В. подав до суду позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Хухра Охтирського району Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що 03.12.2024 р. позивач дізнався про те, що [INFO] помер його знайомий [PERSON] . Також 03.12.2024 р. позивачу стало відомо, що 23.09.2016 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповідав [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,42 га, розташовану на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області. При зверненні до нотаріуса позивачу було роз`яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Підставою для визначення додаткового строку є відсутність відомостей про смерть спадкодавця та про наявність заповіту. Представник позивача [PERSON] адвокат Абрамович О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку, в письмовій заяві просить розглянути справу за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський І.М. в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Хухра Охтирського району Сумської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.12.2023 р. (а.с. 25). Після його смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки: площею 3,4231 га кадастровий номер 5920388700:01:001:0799 надана для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2010 р. після смерті [PERSON] , якій належала на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 010409, виданого 28.12.2001 р. на підставі рішення 20-ї сесії 23-го скликання Хухрянської сільської ради від 29.12.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 1582 (а.с. 8-10), площею 3,4231 га кадастровий номер 5920388700:01:001:0798 надана для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 010410, виданого на підставі рішення 20-ї сесії 23-го скликання Хухрянської сільської ради від 29.09.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 1583 (а.с. 33). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з\~ч.2\~ст.\~1223\~ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно з\~ч.1\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що 23.09.2016 р. [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчуком С.П. 23.09.2016 р. реєстровий №1891, відповідно до якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,42 га розташовану на території Хухрянської сільради Охтирського району Сумської області, заповів [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Зіньківського І.М. від 03.12.2024 р. № 327/01-16 [PERSON] було повідомлено, що сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для продовження строку прийняття спадщини (а.с. 11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.01.2024 р. заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений 23.09.2016 р. приватним нотаріусом Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за № 1891, та заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений 03.10.2016 р. приватним нотаріусом Зіньковським І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1748, є чинними (а.с. 28-29). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.01.2024 р. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведено спадкову справу № 5/2024. З заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] (а.с. 29 зворот, 24, 30). 20.06.2024 р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.10.2016 р. зареєстрованим у реєстрі за № № 1748 на земельну ділянку площею 3,4231 га кадастровий номер 5920388700:01:001:0798, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Охтирського району Сумської області, належного померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 010410, виданого Хухрянською с/радою Охтирського району Сумської області 28.12.2001 (а.с. 43) Встановлено, що позивач [PERSON] у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність інформації про наявність заповіту, через що у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови ПВС України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. \~ \~ \~ \~Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. \~ \~ \~ \~Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від\~22 березня 2023 року \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. \~ \~ \~ \~За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. \~ \~ \~ \~Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. \~ \~ \~ \~Здійснивши тлумачення приписів частини першої статті\~1269, частини першої статті\~1270, частини третьої статті\~1272 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду у постановиі від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) сформулювала такі висновки щодо застосування зазначених норм права. \~ \~ \~ \~Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. \~ \~ \~ \~Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем\~у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала. \~ \~ \~ \~Після закінчення строку, передбаченого\~ЦК України\~для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування. \~ \~ \~ \~Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. В позовній заяві представник позивача зазначає, що про існування заповіту позивачу стало відомо лише 03.12.2024 року, тому з цих причин ним був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. В копії спадкової справи №5/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні відомості про сповіщення спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадщини та про наявність заповіту, відсутні також відомості про здійснення нотаріусом виклику спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] не відноситься до кола спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи викладене, вказану позивачем причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю два місяці, як достатнього для вчинення зазначеної дії.

Outcome: approved