Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року позов [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Аланд»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Горай О.С.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Малкова М.В.), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 04.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 24951, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 15 708,55 грн. 16.11.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі, посилаючись на те, що в позовній заяві позивач вказав орієнтовний попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. До заяви долучено докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вирішив розглядати заяву за відсутності учасників справи. Дослідивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, перевіривши зміст судового рішення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року позов [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Горая О.С., Приватного виконавця Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 04.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 24951, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 15 708,55 грн. Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як визначено у ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: - копію договору про надання правової допомоги від 16.08.2022 року № 04/08; - копію Акту розрахунку правової допомоги № 1, за яким загальна вартість робіт (послуг) адвоката Макаренка С.С. становить 7 000,00 грн.; - копію платіжної інструкції (дублікат) від 26.12.2023 року про сплату [PERSON] (отримувач - Макаренко С.С. ) 7 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно з про надання правової допомоги від 16.08.2022 року № 04/08. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надано документально підтверджені докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості у розмірі 7 000,00 грн. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення позивачем, є обґрунтованими, тобто підтвердженими належними доказами. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на зазначене, оскільки в рішенні суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 932/1544/21-ц. На підставі викладеного,

Outcome: approved