Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 11 липня 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 січня 2024 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого позивач (позикодавець) передав у позику відповідачу (позикодавцю) грошові кошти у розмірі 34\~260 доларів США, без сплати відсотків за користування позикою. Між сторонами був встановлений графік платежів, який, за твердженням позивача, відповідач порушив. У зв`язку з вищенаведеним позивач прийняв рішення достроково повернути всю суми позику, про що направив відповідачу відповідну вимогу. Оскільки відповідач не повернув позику у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 34\~260,00 доларів США. 1.2. Позиція відповідача. Сторона відповідача висловила свою позицію по суті позову у клопотанні про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У цьому ж клопотанні зазначено, що відповідач заперечує проти позову, оскільки він не отримував вимогу про повернення всієї суми позики, а тому вважає, що зобов`язання з її повернення не настало. Крім того відповідач заперечує стосовно заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року, яка занесена у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 1.4. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві представник позивача просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві представник відповідача просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги заперечує. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29 січня 2024 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого позивач (позикодавець) передав у позику відповідачу (позикодавцю) грошові кошти у розмірі 34\~260 доларів США, без сплати відсотків за користування позикою, зі строком повернення до 01 лютого 2025 року. Між сторонами був встановлений графік платежів. Відповідач був зобов`язаний повертати позику 12 рівними частина по 2\~855,00 доларів США, до 01 числа кожного місяця. Останній платіж мав бути внесений 01 лютого 2025 року. У випадку прострочення позичальником чергової частини позики більш ніж на 30 календарних днів позикодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, направив про це відповідне письмове повідомлення позичальнику. У такому випадку договір вважатися розірваним з моменту отримання позичальником відповідного письмового повідомлення позикодавця у спосіб, що визначений в п.11 договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю частину позики, що залишилась, протягом 30 днів з дати отримання письмового повідомлення про розірвання договору (п.7). Матеріали справи не містять будь-яких доказів повернення позики відповідачем. 2.2. Зміст спірних правовідносин та норми права, що їх регулюють. Спірні правовідносини стосуються повернення отриманої фізичною особою позики. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення кредитну, вони врегульовані відповідними положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). 2.3. Позиція суду. Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач дійсно порушив свої зобов`язання за договором позику, а саме не повертав позику згідно графіку, встановленого договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України. У зв`язку з тим, що відповідач прострочив повернення чергової частини позики, позивач обґрунтовано, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, та п.7 Договору, розірвав договір та вимагав дострокового повернення частини позики. При цьому суд відхиляє доводи відповідача, про те, що він не отримував вимогу позивача про повернення позики, оскільки відповідач обізнаний про наявність такої вимоги, бо отримав матеріали позову та надав свою відповідь на них. Оскільки судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики, а також обґрунтованість вимоги позивача достроково повернути усю суми позики, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. 2.4. Щодо розподілу судових витрат Оскільки суд задовольнив позов повністю, на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 13\~870,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved