Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

29 січня 2025 позивач [PERSON] звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 05.07.2022 року його шлюб з відповідачкою було розірвано. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Калинівського районного суду від 09.08.2022 року по справі №132/1585/22, з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22.07.2022 року до повноліття дітей. З квітня 2022 року, після поранення, він почав лікування, діагноз: наслідки акуботравм та ЗЧМТ струс головного мозку, змішаний тривожний та депресивний розлад, компресія нервових корінців хребта та кінцівок, глухота, зоб, астигматизм обох очей. Протягом 2022-2025 років стан його здоров`я не покращився. Йому було підтверджено ІІІ групу інвалідності, пов`язану із захистом Батьківщини, призначено пенсію. в даний час вимушений звертатися до суду, щоб змінити спосіб стягнення аліментів, визначених Судовим наказом від 09.08.2022 року та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Згідно довідки-розрахунку з ВДВС, з жовтня 2024 року він має щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі майже 7200 грн. За період 2022-2024 років йому нараховувались менші розміри аліментів, але він не міг їх вчасно сплачувати, адже постійно потрібні кошти на лікування, на підтримуюче лікування, на реабілітацію. Не зважаючи на ці витрати, його діти майже постійно живуть разом з ним. Він спілкується, доглядає та опікується ними весь час, коли вони з ним. Окремо від сплачених аліментів він витрачає кошти на одяг та харчування дітей. Після декількох років лікування та реабілітації, він вже не має доходу, який отримував раніше, отже не має можливості сплачувати таку велику суму коштів відповідачці на утримання дітей, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, адже розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу є надто обтяжливим для нього. В судове засідання позивач не з`явився, проте попередньо через канцелярію суду подав заяву (зареєстрована за вх. 2144/25 від 25.02.2025) про розгляд справи за його відсутності. Змінені позовні вимоги підтримує. Просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі по три тисячі грн на кожну дитину щомісячно. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, проте попередньо через канцелярію суду подала заяву (зареєстрована за вх. 2143/25 від 25.02.2025) про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти стягнення з позивача аліментів в твердій грошовій сумі по три тисячі грн на кожну дитину щомісячно. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Калинівського районного суду від 09.08.2022 року по справі №132/1585/22, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22.07.2022 року до повноліття дітей. Згідно\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями\~183,\~184 СК України\~встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на неможливості сплачувати аліменти відповідачці в розмірі 1/3 частини на утримання дітей, у зв`язку із його лікуванням та реабілітацією, що потребує значних витрат. Як слідує з положень ч. 3\~ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відповідач також не заперечує проти зміни способу стягуваних аліментів, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) позивача в розмірі 1/3 її частини щомісяця на утримання дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Належних та допустимих доказів щодо погіршення матеріального стану та стану здоров`я відповідача суду не надано, так само як і доказів того, що у відповідача є обов`язок щодо утримання непрацездатних осіб. А тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із п.п.1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved