Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

позивач [PERSON] в особі представника позивача - адвоката Якимчука М.М. звернулася до Кролевецького районного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1384. Від шлюбу дітей не мають. Починаючи з грудня 2024 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейні відносини наміру не мають. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони втратили почуття любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. У добровільному порядку згоди на розірвання шлюбу між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За змістом поданих заяв до суду просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав (а.с.21, 22). Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії\~ свідоцтва про шлюб з 21 серпня 2020 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1384. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.9). Від шлюбу дітей подружжя не має. З грудня 2024 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно ч. 4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні рішення про задоволення позову згідно зі ст.112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача надійшло клопотання щодо залишення їй шлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved