Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

28 січня 2025 року позивач звернулося з позовом до [PERSON] , в якому вказує, що 29 березня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» і [PERSON] укладено кредитний договір №100484224, на підставі якого остання отримала грошові кошти у сумі 7000 грн на строк до 09 березня 2025 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів до [PERSON] . Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 28280 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19299 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 805 грн- заборгованість за комісією за надання кредиту, 1176 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг по кредиту та сплачений ним судовий збір. Ухвалою від 30 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 38). У судове\~засідання представник\~позивача ТОВ\~«ФК "ЄАПБ" Грибанов Д.В. не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 3). Відповідачка [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, причин неприбуття не повідомила, про день, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подала (а. с. 41). Враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. 29 березня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] у режимі онлайн укладено договір про споживчий кредит №100484224, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 7000 грн строком на 345 днів по 09 березня 2025 року; проценти за користуванням кредиту протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою зі сплатою 547,50 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом, а протягом решти строку користування кредитом 912,50 відсотків річних. За надання кредиту відповідачка зобов`язалася сплатити комісію у сумі 805 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Періодичність здійснення платежів в перший період 15 днів, далі кожні 15 днів згідно графіку платежів (а. с. 4-10). У договорі зазначено платіжну картку позичальника - № [NUMBER] . Підписанням вказаного договору [PERSON] відповідно до п. п. 5.1, 5.3 договору підтвердила, що до укладення договору ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту з інформацією, передбаченою ч. ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»; отримала проект кредитного договору з додатками, ознайомилася з усіма його умовами та Правилами. Відповідно до\~п. п. 6.1, 6.2 договору позичальник погодився, що кредитний договір укладається у електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно- комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або через відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефон позичальника, а останній використовує ідентифікатор для підписання договору. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу №30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у витязі з реєстру боржників №2 (а. с.12 -14). Відповідно до п. 1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі відповідного реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Акт прийому-передачі реєстру заборгованостей №2 за договором факторингу №30072024/2 від 30 липня 2024 року сторонами укладено 30 липня 2024 року (а. с. 14). Як вбачається з витягу з реєстру боржників №2 ТОВ «ФК «ЄАПБ», останнє набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 28200 грн за договором позики №100484224, з яких: 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 19299 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 805 грн комісія за надання кредиту та 1176 грн заборгованість за неустойкою (а. с. 15). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що із [PERSON] на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за основною сумою боргу за договором позики №100484224 у сумі 7000 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 19299 грн та комісія за надання кредиту в сумі 805 грн. Відповідно до\~ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 1176 грн за невиконання грошового зобов`язання за у період дії воєнного стану в Україні є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь товариства 27104,04 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути 2902,04 грн понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам стягувача.

Outcome: partial