Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Заявник звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Вирішальне, Лохвицького (на даний час Миргородського) району Полтавської облсті. Правовстановлюючим документом на даний житловий будинок є договір дарування від 21.01.1998 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 82 та зареєстрований у Вирішальненській сільській раді 21.01.1997 року за № 452. У вищевказаному договорі дарування на нерухоме майно його прізвище вказано як " [PERSON] ", а відповідно даних паспорта його прізвище " [PERSON] ". Враховуючи викладене, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник не з"явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просе задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву до суду про розгляд справи без його участі, прийняти рішення за наявними матеріалами справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.01.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 82 та зареєстрований у Вирішальненській сільській раді 21.01.1997 року за № 452 - заявник є власником житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Вирішальне, Лохвицького (на даний час Миргородського) району Полтавської облсті (а.с.5). Під час оформлення договору дарування була допущена технічна помилка і прізвище заявника записане як " [PERSON] ", а відповідно даних паспорта його прізвище " [PERSON] ". Факт належності заявнику правовстановлюючого документа - договору дарування від 21.01.1998 року підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого 28.07.2022 року (а.с.6), копією картки платника податків (а.с.7), копією довідки реєстрації місця проживання особи за № 406 від 31.07.2019 року (а.с.8). Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, необхідно заявнику для реалізації свого права власності на будинок. Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи незаперечення заінтересованої особи у справі щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності документа, суд приходить до висновку, що є всі підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки через вказані невідповідності, заявник позбавлений можливості реалізувати свої права власності на вищевказаний будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved