Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі -АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначало, що відповідно до ухвали судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2023 за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 12014060020003299 від 24.06.2014 за обвинуваченням громадянина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч.1 ст. 190 КК України, звільнено обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно [PERSON] кримінального провадження за 4.2 ст.27, ч.1 ст. 190 КК України. Цивільний позов представника потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого на користь ПАТ «ПУМБ» суми завданої шкоди залишено без розгляду. Зі змісту вказаної ухвали вбачається те, що [PERSON] власноруч вніс до кредитного договору № 23716954 від 11.09.2013 та договору страхування життя № С23716954 від 11.09.2013 свої підписи, тим самим завершив процедуру оформлення готівкового кредиту на загальну суму 24 999 грн. 83 коп. Цього ж дня вказана сума була зарахована на рахунок [PERSON] , а він отримав 21 853 грн. готівкою через касу, розміщену у вказаному відділенні банку та вказаними коштами разом з [PERSON] , [PERSON] та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розпорядились на власний розсуд, заподіявши ПАТ «ПУМБ» матеріальної шкоди на загальну суму 24 999 грн. 83 коп. Під час розгляду матеріалів кримінального провадження, в межах відшкодування іншими співучасниками скоєного злочину завданої матеріальної шкоди АТ «ПУМБ», по кредитному договору № 23716954 від 11.09.2013 до банку надійшло 21 000 грн. Таким чином, станом на 12.02.2024 заборгованість за кредитним договором № 23716954 від 11.09.2013 становить 3 999 грн. 83 коп. Посилаючись на те, що станом на 15.02.2024 [PERSON] не вживалось будь-яких заходів на відшкодування матеріальної шкоди АТ «ПУМБ», просив стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 3 999 грн. 83 коп., яка з урахуванням індексу інфляції за період з 2014 по 2023 рік складає 16 071 грн. 20 коп. Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2024 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача відзив не надходив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2023 у справі № 295/8781/21 за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 12014060020003299 від 24.06.2014 про обвинуваченням громадянина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст. 190 КК України, звільнено обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрито відносно [PERSON] кримінальне провадження за ч .2 ст .27, ч.1 ст. 190 КК України. Цивільний позов представника потерпілого в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» суми завданої шкоди залишено без розгляду. (а.с. 7-8). Зі змісту вказаної ухвали вбачається те, що [PERSON] власноруч вніс до кредитного договору № 23716954 від 11.09.2013 та договору страхування життя № С23716954 від 11.09.2013 свої підписи, тим самим завершив процедуру оформлення готівкового кредиту на загальну суму 24 999 грн. 83 коп. Цього ж дня вказана сума була зарахована на рахунок [PERSON] , а він отримав 21 853 грн. готівкою через касу, розміщену у вказаному відділенні банку та вказаними коштами разом з [PERSON] , [PERSON] та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розпорядились на власний розсуд, заподіявши ПАТ «ПУМБ» матеріальної шкоди на загальну суму 24 999 грн. 83 коп. Посилаючись в позові на те, що під час розгляду матеріалів кримінального провадження, в межах відшкодування іншими співучасниками скоєного злочину завданої матеріальної шкоди АТ «ПУМБ», по кредитному договору № 23716954 від 11.09.2013 до банку надійшло 21 000 грн., позивач вказав, що сума у розмірі 3 999 грн. 83 коп. є невідшкодованою. Як передбачено ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини Відповідно до п. 9 вказаної постанови при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Ураховуючи те, що дії відповідача, якими було завдано матеріальну шкоду є неправомірними, між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3 999 грн. 83 коп. Позов в частині стягнення суми відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням інфляційних втрат у загальному розмірі 16 071 грн. 20 коп. за період з 2014 року по 2023 рік не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як установлено судом, ухвала Богунського районного суду м. Житомира про звільнення обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно [PERSON] кримінального провадження за ч.2 ст.27, ч.1 ст. 190 КК України була постановлена 08.08.2023. Таким чином, підстава для нарахування інфляційних втрат виникла з моменту постановлення вказаної ували, тобто з 08.08.2023, а отже правові підстави для стягнення інфляційних за період з 2014 року по 08.08.2023 відсутні. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України від 15.01.2025 № 4220-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 09 травня 2025 року. Таким чином, ураховуючи норми вищевикладеного законодавства та те, що, правові підстави для стягнення інфляційних за період з 2014 року по 08.08.2023 відсутні, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат виникло у відповідача з 08.08.2023, тобто в період дії воєнного стану в Україні, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми нарахованих позивачем інфляційних втрат.

Outcome: partial