Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.01.2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 19.12.2019 року між нею та ТзОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 1620349, на умовах поворотності, платності та строковості. 16.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 47041, відповідно до якого з неї на користь відповідача запропоновано стягнути заборгованість за кредитним договором № 1620349 від 19.12.2019 року в загальному розмірі 19540,29 грн. (далі виконавчий напис). Даний виконавчий напис став предметом виконавчого провадження № 63139398, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. Про вказане виконавче провадження та про саме існування оспорюваного виконавчого напису їй стало відомо лише у березні 2024 року у мобільному застосунку «Дія». Вважає, що спірний виконавчий напис є незаконним, оскільки такий вчинений не на оригіналі документу, що посвідчує її заборгованість перед кредитором. При цьому, стягуваний розмір заборгованості не може вважатися безспірним. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~47041,\~а також стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Третій особі визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень щодо позову. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. було витребувано нотаріальні документи, які стали підставою вчинення оспорюваного виконавчого напису (а.с. 26-27). 29.01.2025 року відповідачу ТзОВ «Мілоан» за допомогою засобів поштового зв`язку вручено ухвалу про відкриття провадження у даній справі, а також позовну заяву [PERSON] із доданими до неї документами (а.с. 32). 30.01.2025 року приватному виконавцю\~виконавчого округу\~м.\~Києва Клименко\~Р.В.за допомогою засобів поштового зв`язку вручено ухвалу про відкриття провадження у даній справі, а також позовну заяву [PERSON] із доданими до неї документами (а.с. 33). Ухвала про відкриття провадження у даній справі, позовна заява [PERSON] із доданими до неї документами, у також ухвала суду про витребування доказів, які надсилалися приватному нотаріусу\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~за адресою\~його місцезнаходження\~засобами поштового\~зв`язку (а.с.\~33),повернулася до суду без вручення їх адресату із відміткою оператора поштового зв`язку від 08.02.2025 року «повернення; адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 38). Разом з тим, ухвали суду про відкриття провадження у справі та про витребування доказів були отримані приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 21.01.2025 року (а.с. 28, 29), шляхом їх надіслання на його офіційну електронну пошту, відомості про яку внесені до Єдиного реєстру нотаріусів (а.с. 39). Станом на дату ухвалення даного судового рішення відзив на позовну заяву від відповідача, а також письмові пояснення щодо позову від третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету споруна адресу суду не надходили. Крім того, від приватного нотаріуса\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С.витребувані судом документи на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року до суду не надходили. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тобто, саме в такий спосіб учасники судового провадження розпорядилися своїми правами щодо подання до суду процесуальних документів по суті спору. Поряд з цим, на переконання суду, не подання приватним нотаріусом витребуваних документів, з огляду на обсяг матеріалів, які містяться у справі, не перешкоджає її розгляду по суті. Враховуючи строки подання процесуальних документів, які наразі сплинули, та відсутність заяв учасників судового провадження про їх продовження чи поновлення, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 47041, яким із [PERSON] на користь ТзОВ «Мілоан» стягнуто\~суму заборгованості за Кредитним договором № 1620349 від 10.12.2019 року в загальному розмірі 19540,29 грн. До складу заборгованості включена плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 10-14). На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. 28.09.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63139398, в межах якого відповідними постановами визначено до стягнення з боржника основної винагороди, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також звернено стягнення на заробітну плату (а.с. 15-19). Згідно відомостей Міністерства юстиції України, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горая О.С. припинена. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує, зокрема, тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинений на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Так, згідно ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі Перелік). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Одночасно з цим, 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між фінансовою установою та позивачкою кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховно суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису від 16.09.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за № 47041, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачкою та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 1211,20 грн. у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved