Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просить: усунути перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном, шляхом зобов`язання [PERSON] повернути ФОП [PERSON] , об`єкт оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року, а саме: нерухоме майно, нежитлове приміщення, загальною площею 35,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за актом прийому-передачі згідно з умовами договору. Позов мотивовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно в будівлі В, загальною площею 590,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.01.2022 року між ФОП [PERSON] та гр. [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, за умовами п.п. 1.1., 1.2. якого наймодавець передає наймачеві для платного користування протягом строку, встановленого цим договором, приміщення, зазначене у п. 1.2. цього договору, а наймач зобов`язується користуватися цим приміщенням і оплачувати таке користування відповідно до умов та в порядку встановлених цим договором, а після закінчення строку користування повернути його в тому ж стані, в якому він його отримав, з урахуванням нормального зносу. Приміщенням, що є предметом цього договору, є нежитлове приміщення, площею 35,3 кв.м , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.01.2022 ФОП [PERSON] та [PERSON] підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення, за умовами якого [PERSON] прийняв у тимчасове володіння і користування вказане нежитлове приміщення. Пунктом 6.5. вказаного договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року орендар та орендодавець мають безумовне право в односторонньому порядку розірвати цей договір, попередивши про це іншу сторону не менше, ніж за 30 днів. 07.09.2024 позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-попередження з повідомленням про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року на 31 день з моменту отримання листав та з проханням в трьохденний строк з моменту розірвання договору повернути позивачу орендоване приміщення за актом приймання-передачі. Однак, [PERSON] ухиляється від отримання листа та він був повернутий у зв`язку з закінчення встановленого терміну зберігання. Таким чином, на теперішній час, Договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року розірваний в односторонньому порядку, відповідно до п 6.5., проте [PERSON] орендоване приміщення не звільнив та не передав його позивачу за актом приймання-передачі, чим створив перешкоди у здійсненні права користування приміщенням. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Клопотання до суду не надходило. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності [NUMBER] від 02.12.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5769557 від 09.12.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності належить нерухоме майно в будівлі В, загальною площею 590,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.01.2022 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Орендодавець, Наймодавець) та гр. [PERSON] (Орендар, Наймач) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, за умовами п.п. 1.1., 1.2. якого наймодавець передає наймачеві для платного користування протягом строку, встановленого цим договором, приміщення, зазначене у п. 1.2. цього договору, а наймач зобов`язується користуватися цим приміщенням і оплачувати таке користування відповідно до умов та в порядку встановлених цим договором, а після закінчення строку користування повернути його в тому ж стані, в якому він його отримав, з урахуванням нормального зносу. Приміщенням, що є предметом цього договору, є нежитлове приміщення, площею 35,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 3.1.-3.5. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року наймодавець передає наймачеві приміщення протягом 3 (трьох) днів з дати набрання чинності цього договору. Передання наймодавцем приміщення наймачеві оформляється актом передачі приміщення (надалі - «Акт передачі»), який підписується уповноваженими представниками сторін. Наймач повертає Наймодавцю Приміщення протягом 3 (трьох) днів з \~ \~ \~ \~дати припинення цього договору. Повернення наймачем приміщення наймодавцю оформляється актом повернення приміщення (надалі - «Акт повернення»), який підписується уповноваженими представниками сторін. Після підписання сторонами Акту передачі або Акту повернення, приміщення вважається таким, що передане або повернуте відповідно наймачу або наймодавцю в належному стані. 01.01.2022 року ФОП [PERSON] та [PERSON] підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення, за умовами якого [PERSON] прийняв у тимчасове володіння і користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 6.5. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року орендар та орендодавець мають безумовне право в односторонньому порядку розірвати цей договір, попередивши про це іншу сторону не менше, ніж за 30 днів. 07.09.2024 року ФОП [PERSON] на адресу [PERSON] було надіслано лист-попередження з повідомленням про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року на 31 день з моменту отримання листав та з проханням в трьохденний строк з моменту розірвання договору повернути мені орендоване приміщення за актом приймання-передачі. Відповідно до поштового повідомлення лист був повернутий у зв`язку з закінчення встановленого терміну зберігання. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпорядженні власністю (негаторний позов). Для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав - позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373//16-ц (пункт 67) звернула увагу на те, що володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц зроблено правовий висновок про те, що зайняття нежитлового приміщення фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не позбавляє власника його права володіння на майно, не створює перешкоди у розпорядженні цим майном, а створює лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник нежитлового приміщення вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, тобто негаторний позов (такі висновки наявні й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, за змістом пункту 49 якої з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування службовим житлом, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення, а позов про виселення є негаторним). Більше того, за наявного підходу до фізичного зайняття майна як до триваючого порушення, на вимоги про припинення якого не поширюється позовна давність, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця (див. у подібних правовідносинах також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що відповідач [PERSON] орендоване приміщення не звільнив та не передав йому за актом приймання-передачі, чим створив перешкоди у здійсненні права користування приміщенням. Так, позивач є власником нежитлового приміщення, площею 35,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нежитлове приміщення не було передано позивачу відповідачем, як зберігачем даного майна, та знаходиться у фактичному користуванні відповідача без встановлених законом підстав, що перешкоджає позивачу у вільному користуванні своєю власністю. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем, вважаючи, що нежитлове приміщення знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, суд вважає, що позивач має право на захист свого суб`єктивного цивільного права шляхом усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 року, а саме: нерухоме майно, нежитлове приміщення, загальною площею 35,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за актом прийому-передачі згідно з умовами договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved