Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17.03.2010 року у цивільній справі № 2-118/2010р. вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] . [INFO] на користь позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 25.06.2013 року у цивільній справі №701/622/13-ц шлюб між сторонами розірвано. При розгляді цивільної справи № 2-118/2010р. про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, такий розмір аліментів було визначено з урахуванням того, що відповідач на той час сплачував ще інші аліменти на утримання сина, які на даний час вже не сплачує у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. У зв`язку з викладеним, попередньо визначений судом розмір стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON] , на думку позивачки підлягає перегляду та зміні з підстав зміни обставин, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з`явилась, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~"Судова\~влада України",\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позовну заяву\~не надав,\~заяви про\~розгляд справи\~в його\~відсутність не\~надходило.Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17.03.2010 року у цивільній справі № 2-118/2010р. вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] . [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 25.06.2013 року у цивільній справі № 701/622/13-ц шлюб між сторонами розірвано та вирішено дитину: дочку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з [PERSON] . При розгляді цивільної справи про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів такий розмір стягуваних аліментів було визначено з урахуванням того, що відповідач на той час сплачував ще інші аліменти на утримання сина, які на даний час вже не сплачує у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. У зв`язку з викладеним, попередньо визначений судом розмір стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON] , підлягає перегляду та зміні з підстав зміни обставин. Відповідно до ч. ч, 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено закон № 4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому з цих підстав також вважаю, що при вирішенні даного спору підлягає зміні попередньо визначений судом мінімальний розмір аліментів, встановивши їх надалі відповідно до вимог законодавства. Відповідно до ч, 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. (Закон України від 17.05.2017 року № 2037-У111 , набрав чинності з 08.07.2017 року). Згідно положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі поліпшення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, збільшено) за позовом отримувача аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі ст. ст. 150, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved