Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 20\~455,67 грн.;\~стягнути солідарно\~з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 103 042,58 грн. та судові витрати в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ,\~і є\~споживачами послуг\~з теплопостачання.\~Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 20\~455,67 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.03.2011 по 31.08.2016.\~Крім того,\~відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості в сумі 103 042,58 грн., з яких: 93\~677,03 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2016 по 31.10.2024; 705,60 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 1 528,14 грн. за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2022 по 31.10.2024; 408,96 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 1 074,15 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.02.2023 по 31.10.2024; 4 095,42 грн. - інфляційні витрати; 1 553,28 грн. - 3% річних. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідачів відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг, які надає позивач. Згідно з розрахунками, через несплату послуг за відповідачами [PERSON] ,\~ [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 20\~455,67 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.03.2011 по 31.08.2016. Крім того, відповідно до розрахунків, через несплату послуг за відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виникла заборгованість в сумі 103 042,58 грн., з яких: 93\~677,03 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2016 по 31.10.2024; 705,60 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 1 528,14 грн. за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2022 по 31.10.2024; 408,96 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 1 074,15 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.02.2023 по 31.10.2024; 4 095,42 грн. - інфляційні витрати; 1 553,28 грн. - 3% річних. Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги постачання теплової енергії та гарячої води, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачем не подано. Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц). Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). 05.03.2022 Кабінетом міністрів України прийнято Постанову № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі Постанова), яка набрала чинності 06.03.2022 і застосовується з 24 лютого 2022 року. Абзац 1 п. 1 даної Постанови встановлює, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Згідно із розрахунком інфляційні витрати та 3% річних нараховані позивачем за період з 01.03.2019 року до 30.11.2021, тобто до введення в дію в Україні воєнного стану, отже вказані суми мають бути стягнуті у судовому порядку. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що має бути задоволеним. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн в рівних частках з кожного відповідача.

Outcome: approved