Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що з 04. 10. 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого має двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ним та відповідачкою розірвано 23. 11. 2020 року. Судовим наказом Баришівського районного суду Київської області від 24. 11. 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14. 01. 2022 року з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку у зв`язку з інвалідністю сина. Вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню до 1/6 частини на кожну дитину, оскільки він перевищує розмір встановленої законом частки, яка може бути стягнута на утримання двох дітей. У судове засідання позивач не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечує і просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Судом встановлено, що судовим наказом Баришівського районного суду Київської області від 24. 11. 2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14. 01. 2022 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до зняття з останнього інвалідності. Посилаючись на невідповідність розміру стягуваних з нього аліментів вимогам ст. 183 СК України, позивач просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на дітей, до 1/6 частини на кожного. Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідачка, заперечуючи проти позову, у письмових поясненнях вказує на те, що матеріальний стан позивача не погіршився, отже підстав для зменшення розміру аліментів немає. Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27. 02. 1991 року та набула чинності для України 27. 09. 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частини 2, 3 ст. 12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довів належними та допустимим доказами погіршення свого майнового стану, не спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Суд також зазначає, що поданий [PERSON] позов є фактичним бажанням змінити рішення суду про стягнення аліментів, які він не оскаржував, але якщо він не згоден з вказаними рішеннями, він мав право оскаржити їх в апеляційному порядку. На даний час жодних підстав для зменшення розміру аліментів не існує.

Outcome: dismissed