Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №6332043 від 03.02.2023 у розмірі 71730 грн. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 03.02.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено електронний Кредитний договір №6332043. Кредит споживчий. Згідно умов договору сума кредиту складає 18000 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 29.01.2024. Позичальник виконав зобов`язання із надання кредиту шляхом зарахування 18000 грн на платіжну картку відповідача (довідка про перерахування коштів). Розмір процентів за користування кредитом 1,99% в день у межах строку кредиту. 05.03.2023 відповідач не повернув кредит, не сплатив проценти. 25.09.2023 первісний кредитор відступив право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача складає 18000 грн по тілу кредиту, 32238 грн нараховані проценти, всього 71730 грн. Також позивач заявив про понесення судових витрат : судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 2422,40 грн, та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Відзив не подано. Учасники справи не з`явилися на судовий розгляд справи, позивач клопотав розглядати справу без участі його представника, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про судовий розгляд справи у спрощеному позовному провадженні шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Суд на свій запит про реєстрацію місця проживання відповідача отримав інформацію, яка не дає можливості з`ясувати актуальну адресу реєстрації відповідача. Судова повістка повернута без вручення. Проведено заочний розгляд справи на підставі ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 03.02.2023 відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «Авентус Україна» Договір кредиту №6332043. Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Кредит споживчий. Згідно умов договору сума кредиту складає 18000 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 29.01.2024. Позичальник виконав зобов`язання із надання кредиту шляхом зарахування 18000 грн на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідач не повернув кредит, не сплатив проценти. Факт перерахування позивачем кредитних грошових коштів на вказаний у Договорі банківський рахунок, відкритий у АТ «Універсал Банк» на ім`я відповідача, підтверджено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, у тому числі письмовою відповіддю на запит суду від АТ «Універсал Банк» і випискою по рахунку. 25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено Договір факторингу №25.09/23-Ф про відступлення прав вимоги за кредитним договором, в тому числі №6332043. За змістом наданого позивачем Витягу з реєстру боржників у Додатку до Договору факторингу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»\~ отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 6332043 від 03.02.2023 (строк кредитування до 29.01.2024) у розмірі 50238 грн (тіло кредиту 18000 грн та сума процентів за користування кредитом 32238 грн). Позивач нарахував проценти за кредитним договором за 60 календарних днів (період із 25.09.2023 по 23.11.2023), що становить 21492 грн. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі\~ Договору кредиту №6332043 отримав у користування кредитні грошові кошти у розмірі 18000 грн та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Дані обставини не спростовано. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, у частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитними грошовими коштами позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40\~ грн. Позивач надав документи, які у своїй сукупності підтверджують понесення витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Столітнім М.М. у справі за позовом [PERSON] на суму 10 тисяч грн. Виконуючи вимоги частини 3 ст.141 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що розмір таких витрат не є пропорційним до предмета спору та ціни позову. Так, подані у справі докази та документи є письмовими доказами, які знаходяться у володінні позивача, спір, що виник у даних правовідносинах, є незначної складності та є типовим, а тому час, зазначений на збір та аналіз документів для подання заяви (три години) не є обґрунтованим. Аналогічні міркування суд має з приводу часу на складання позовної заяви (п`ять годин). Справа є типовою і незначної складності, а з огляду на зміст Договору про надання правничої допомоги, адвокат Столітній М.М. надає позивачу комплексні адвокатські послуги, складаючи однотипні позови для клієнта. Крім того, час, зазначений для подання позовної заяви (дві години) суд вважає також необґрунтованим, не пропорційним до складності справи. Суд вважає, що на розподіл витрат позивача на правничу допомогу слід віднести п`ять тисяч гривень. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved