Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № С-605-004753-18-980 від 29.05.2018 в розмірі 29807 гривень 54 копійки та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , уклавши з публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» 29.05.2018 кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. 19.12.2023 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ1МА ФАКТОРИНГ» (далі - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ») укладено договір факторингу № 19/12-2023 відповідно до умов якого, акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» право грошової вимоги до відповідача. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-605-004753-18-980 від 29.05.2018 року. 25 жовтня 2024 року вказана позовна надійшла до Богуславського районного суду Київської області, цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Тітову М.Б. (а.с. 64). Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 27 листопада 2024 року, провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення (а.с. 67). Представник позивача за довіреністю адвокат Ушакевич М.П. в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності та погодилася на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву на позов від відповідача не надходило. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно відомостей відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області від 01.08.2024 № 01-21/433, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 66). Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачу повістки про виклик до суду на 26.12.2024, та на 18.02.2025 повернуті до суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслала відзив на позовну заяву. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 282-284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-605-004753-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії доступний на момент укладення угоди в розмірі 10000 грн.\~ (п. п. 3.2 Договору кредиту), максимальний Ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних ( п. 3.3 Договору кредиту). Розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно тарифів банку (а.с. 5). З копії заяви С-605-004753-18-980 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про відкриття аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку слід, що відповідачка надала згоди на доступ до персональних своїх даних (а.с. 9). Згідно копії паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до договору про споживчий кредит з якого вбачається, що відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, з інформацією щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, з порядком проведення кредиту завірений підписом відповідачки [PERSON] (а.с.7-9) Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 Договору. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № С-605-004753-18-980 від 29.05.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 29807,54 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 9513,16 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими висотками - 20294,38 грн. 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» / Фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає за плату належні йому права вимогу, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає належні АТ «Ідея Банк»» права вимоги до боржника. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №19/12-2023 від 19 грудня 2023 року, відповідачка [PERSON] внесена у реєстр боржників, сума заборгованості становить 29807,54 гривень.(а.с.35-37) З копії платіжної інструкції №45 від 20 грудня 2023 року слід, що ТОВ «Оптіма Факторинг» перерахувала АТ «Ідея Банк» грошові кошти за відступлення прав вимоги Договору факторингу №19/12-2023 від 19 грудня 2023 року у розмірі 11576112 гривень.(а.с.38) 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги де за Кредитним договором № С-605-004753-18-980 від 29.05.2018 року (а.с.40-44). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/12-2023 від 22 грудня 2023 року, відповідачка [PERSON] внесена у реєстр боржників, сума заборгованості становить 29807,54 гривень.(а.с.45-47). З копії платіжної інструкції №376 від 26 грудня 2023 року слід, що ТОВ «Профіт Капітал» перерахувала ТОВ «Оптіма Факторинг» грошові кошти за відступлення прав вимоги Договору факторингу №22/12-2023 від 22 грудня 2023 року у розмірі 11861032,61 гривень.(а.с.48). Отже, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] уклала кредитний договір з АТ «Ідея Банк», який був підписаний у паперовому вигляді, яке у свою чергу уклало договір факторингу з ТОВ «Оптіма Факторинг» у зв`язку з чим право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг», яке у свою чергу також уклало договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» відступивши борг за кредитним договором укладений відповідачкою. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договір факторингу з кредитором відповідачки [PERSON] на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти. Згідно ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У відповідності до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З ст. 1082 ЦК України вбачається, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Отже сторона позивача яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів в праві вимагати від відповідача [PERSON] їх повернення. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами. Стосовно пені стороною позивача питання не ставилось та не вимагалось стягнення її з відповідача. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню. Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідачки понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Стороною позивача були надані копія договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» та ТОВ «Профіт Капітал» (а.с. 49-52), копію додаткової угоди № 1/1 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01 липня 2024 року .(а.с.53), Копію Акту № 1 прийому-передачі реєстру боржників за договором про наданої правової допомоги від 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у кількості 26 осіб на загальну суму 1654237,38 гривень, де значиться за № 2 боржник [PERSON] борг якої складає 29807,54 гривень (а.с.54), Акт №1 прийому передачі наданої правової допомоги від 05 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» вартість роботи за складанням позовної заяви та роботи з документами стосовно відповідача [PERSON] становить 7000,00 гривень (а.с.55), копію платіжної інструкції від 05 вересня 2024 року № 918 з якої вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перерахувала адвокатському об`єднанню «ПРАВОВИЙ КУРС» сплату за послуги по правової допомоги за договором №02-24 від 01 липня 2024 року відповідно до акту передачі № 1 від 01 вересня 2024 року суму 182000 гривень (а.с.57), копію довіреності ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» представнику адвокату Ушакевич М.П.(а.с. 61). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на зазначене, вбачається, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду даного спору, однак розмір таких витрат підлягає зменшенню. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані представником позивача докази в підтвердження понесення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу. Згідно Витягу з акту прийому-передачі правової допомоги (а.с.55) є недоведеною і необгрунтованою сума за надання усної консультації з вивченням документів, а тому розумною, співмірною та обгрунтованою є сума судових витрат на правову допомогу - 4000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 100%, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати понесені на сплату судового збору 2422,40 грн. та витрати понесені на правову допомогу 4 000 грн.На підставі викладеного,

Outcome: approved