Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

22.01.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун А.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №2542833 від 05.01.2024 на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 в розмірі 53718,00грн. з яких: 11882,81грн. основний борг, 41835,19грн. борг за відсотками. В позовній заяві зазначено, що між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір позики за умовами якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, інших платежів. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належній йому права вимоги за реєстром боржників в т.ч. щодо відповідача (за реєстром №26 від 24.06.2024). Проте, відповідач порушив умови договору і тому має заборгованість, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито спрощене провадження по справі. 07.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти позову та зазначає, що договір факторингу між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено 14.06.2021, тобто до отримання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до відповідачки. Договір позики з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладений 05.01.2024, тобто майже через три роки після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Право вимоги до відповідачки вказано лише у Витягу з Реєстру боржників №26 від 24.06.2024 р., який, крім того, взагалі не містить ні підписів, ні печаток сторін договору факторингу, і не існувало на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021. Вимога на момент укладення договору мала бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було, та сторони не могли передбачити, що 05.01.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» буде укладено договір з відповідачкою. Право вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до відповідачки не існувало на момент укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивачем взагалі не надано доказів того, що права вимоги до відповідачки були предметом договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. До позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" не могло перейти право вимоги відносно відповідачки за договором позики №2542833 від 05.01.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки цей договір позики укладений після договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Позивачем не надано доказів перерахування коштів за договором позики № 2542833 від 05.01.2024. Розрахунок заборгованості складений не первісним кредитором, а самим позивачем (фактором), та не за той період, який стосується договору позики від 05.01.2024, а за період з 24.06.2024 по 30.11.2024. У зв`язку із цим неможливо встановити наявність самої заборгованості та правильність її нарахування первісним кредитором; встановити процентну ставку, за якою нараховувались проценти; період (кількість днів) за який були нараховані проценти. Крім того, неможливо встановити дату, з якої первісний кредитор мав право нараховувати відсотки, оскільки позивачем не надано доказів перерахування коштів по договору позики. Наданий розрахунок заборгованості взагалі не є первинним бухгалтерським документом, та не містять всіх обов`язкових реквізитів. Проценти за даним договором позики нараховані поза межами строку кредитування. 12.02.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача наголошує, що перехід прав вимоги підтверджується договором факторингу та витягом з реєстру які жодним чином не порушують права відповідача. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первісним кредитором тому не може володіти оригіналами первинних документів, договір факторингу не передбачає передачу банківських виписок які є банківською таємницею, позичальник власноручно вказав банківську карту при укладенні договору і за умовами якого кошти надаються в безготівковій формі саме відповідачу. Сам договір укладено відповідачем в електронній формі шляхом реєстрації за допомогою одноразового ідентифікатора і заповнення відповідачем власноруч відповідних форм. Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №526/405/13 в якій наголошується факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користування кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитним договором. На підставі викладеного представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надано. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.01.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] \~було укладено\~договір позики\~№2542833\~(далі\~ договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора rx2op8uYPE. Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу позику в розмірі 15000,00 грн. на строк 30 днів, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За користування кредитом позичальник сплачує товариству 2698,53 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,00 % з другого дня користування кредитом. Відповідно до додатку №1 до договору, згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту сума кредиту за договором становить 15000,00 грн., проценти за користування кредитом 4725,00 грн. Також судом встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.п. 1.2. Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників №26 від 24.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 53718,00грн., що складається: із заборгованості за основним боргом в розмірі 11882,81грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 41835,19грн. Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права і інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ», що набуло право вимоги до відповідача саме по вказаному вище договору. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~та Законом України «Про електрону комерцію». Згідно ч. 1ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048\~ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями,підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст.83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Щодо заявленого позивачем розміру позовних вимог за вказаним вище договором та правових підстав для його стягнення то суд приходить до наступних висновків. ТОВ «ФК «ЄАПБ» навело розрахунок боргу за період з 24.06.2024 по 30.11.2024 в загальній сумі 53718,00грн. в т.ч. за тілом кредиту 11882,81грн. та за відсотками 41835,19грн., що відповідає витягу з реєстру боржників від 24.06.2024 №26 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 і не містить доказів додаткових нарахувань з боку позивача. Суд наголошує, що сума позики становила 15000,00грн., а на момент передачі прав вимоги тіло кредиту вже складає 11882,81грн., що свідчить про часткове виконання зобов`язань відповідачем взятих на себе зобов`язань. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи, що не знаходить спростування контррозрахунком відповідача. Суд відхиляє доводи відповідача як безпідставні, оскільки правочини вказані вище є дійсними, обсяг прав та обов`язків визначений сторонами та виконаний з боку позивача, а необізнаність на теперішній час відповідача з умовами кредитного договору чи наведеними розрахунками нічим з його боку не підтверджено. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З урахуванням пунктів 2, 4 договору позики №2542833 проценти нараховуються не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, а повернення позики визначено 04.02.2024. Отже, нарахування процентів могло здійснюватись до 04.05.2024, однак наданий позивачем розрахунок свідчить про відсутність нарахувань і доводить лише обсяг боргу який вже існував на момент передачі прав вимоги, доказів спростування такого боргу відповідач не надав (при відомих вихідних даних таких як борг, період прострочення, розмір процентів, тощо), клопотань щодо призначення експертизи відповідач не заявляв, як і про забезпечення доказів. Суд за процесуальним законодавством не зобов`язаний збирати докази для сторін, активна поведінка сторони в процесі не може бути обмежена лише незгодою з тими чи іншими аргументами іншої сторони, а повинна підтверджуватись відповідними доказами, оцінку яким надає суд. Отже, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, які підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11882,81грн. та заборгованість за відсотками 41835,19грн., а всього 53718,00грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Відповідно до положень ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved