Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Ляра Д.Ю., який діє на підставі довіреності, через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.09.2018 у сумі 37\~716,71 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 33\~807,11 гривень, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3\~909,60 гривень. Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 гривень. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог позивач\~посилався,\~що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 17.09.2018 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку: https://privatbank.ua/terms. Зазначив, що відповідач не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 35000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 08/22, тип - Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Зазначив, що з виписки по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався наданими грошовими коштами, а відтак підтверджується й отримання відповідачем кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається,\~що відповідач\~користувався кредитними\~коштами,\~а також\~частково сплачував\~заборгованість за\~договором. Посилався,\~що відповідач\~не лише\~отримав кредитну\~картку,\~а й\~визнав укладення\~кредитного договору\~та погодився\~з його\~умовами,\~вчинивши дії\~спрямовані на\~виконання укладеного\~договору та\~його умов,\~в тому\~числі щодо\~сплати відсотків.\~Після спливу\~строку дії\~першої картки\~відповідачем для\~можливості користування\~рахунком додатково\~отримані такі\~картки:\~№ 4149437872879687,\~строк дії\~-\~03/24,\~тип -\~Універсальна.\~В процесі\~користування рахунком\~відбулася зміна\~відсоткової ставки\~на 42%\~річних. Звертав увагу, що 04.05.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 03/25, тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Починаючи з 04.05.2023, відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 42.0%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у сумі 3 909,60 грн. Також звертав увагу, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19.11.2024 має заборгованість 37\~716,71 грн, яка складається з такого: 33\~807,11 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3\~909,60 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 грудня 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача АТ УБ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, разом з позовною заявою надав заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», у поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», відповідач належним чином та своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності сторін. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 17.09.2018 відповідач [PERSON] звернувся до позивача із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, зі змісту якої убачається, що, підписуючи цю анкету-заяву, він приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнтом і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування (а.с. 60-62). 02.10.2018 [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 72-75). 04.05.2023 відповідач [PERSON] звернувся до позивача із Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписанням цієї заяви клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с. 76-98). Відповідно до п. 9.2 Договору основними умовами кредитування є: тип кредиту відновлювана кредитна лінія; тип платіжної картки карта «Універсальна»; сума/ліміт кредиту розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн - для карт «Універсальна», 200 000 грн -для карт «Універсальна Gold», 300 000 грн - для Преміальної картки Platinum, 300 000 грн - для Преміальної картки World Black Edition, 300 000 грн - для Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн - для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн - для Преміальної картки Infinite; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом. Згідно з п. 9.3 Договору процентна ставка, відсотків річних: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки фіксована, змінюваної ставки немає. У п. 9.4 Договору сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється шляхом: ініціювання Банком дебетового переказу з рахунку Клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, з 1го по останнє число календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Згідно з п. 9.6 Договору, кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту (тіло кредиту) та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту (тіло кредиту) до оплати та проценти до сплати по кредиту; у третю чергу пеня згідно з п. 2.1.1.8.1. цього Договору, проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно з п. 2.1.1.2.12. цього Договору, та інші платежі відповідно до цього Договору. Як убачається з виписки за договором №б/н за період з 02.10.2018-26.11.2024, відповідач [PERSON] у відділенні банку отримав кредитні картки, регулярно користувався ними, проводив ними розрахунки, знімав кошти та поповнював картки (а.с. 63-71). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «Приватбанк», відповідачем за кредитним договором №б/н від 17.09.2018 не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 19.11.2024 за ним утворилася заборгованість за тілом кредиту в сумі 33\~807,11 гривень, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 3 909,60 гривень, загальний розмір заборгованості 37\~716,71 гривень. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами\~ч.\~1,\~2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд доходить висновку про його змішану правову природу, а саме про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Правилами ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено положеннями ст. 1055 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, як це унормовано положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає безпідставними посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» в редакції, яка діяла на дату підписання Анкети-заяви №б/н від 17.09.2018, позаяк вони не підписані відповідачем. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.09.2018 не зазначена процентна ставка за користування наданими відповідачу коштами, строк на який вони видаються а також інші складові кредиту. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, позаяк цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року, прийнятій у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. Крім того, позивачем до позовної заяви додано підписаний відповідачем 02.10.2018 Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено різні види кредитних карт, зокрема «Універсальна», «Універсальна ГОЛД», з різними відсотковими ставками (а.с. 72-75). За правилами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 23 травня 2022 року, прийнятій по справі №393/126/20, провадження № 61-14545сво20. Наданий банком Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 17.10.2018. Більш того, зі змісту розділу 7 цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Відтак, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. З огляду на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. За таких обставин суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту, якщо така заборгованість має місце. З матеріалів справи та виписки вбачається, що відповідач у відділенні банку отримав кредитні картки, регулярно користувався ними, проводив ними розрахунки, знімав кошти та поповнював картки. Жодних заяв до Банку про непогодження зі зміною кредитного ліміту ним не подавалося. Водночас, ураховуючи що позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, то внесені відповідачем кошти повинні бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. Однак, з аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, які надані позивачем, убачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, а саме списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Застосування такого алгоритму розрахунку суми боргу призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту. Втім, позивачем не надано суду доказів наявності у нього права відповідно до закону та/або належного укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. З огляду на надані позивачем матеріали, множинність варіантів індивідуальних умов кредитування та відсутність документального підтвердження щодо варіанту, який у передбачений законом спосіб застосовувався у відносинах з відповідачем, доводи позивача щодо умов надання коштів не можуть бути враховані. Нарахування та пред`явлення до стягнення елементів боргу поза сумою фактично наданих банком коштів, що ґрунтується на факті укладання кредитного договору, за таких умов безпідставне. З досліджених\~судом розрахунків\~заборгованості та\~виписки по\~банківському рахунку\~відповідача вбачається,\~що на\~момент визначення\~позивачем суми\~боргу (19.11.2024),\~з відповідача\~були неправомірно\~списано відсотки\~за період\~з 01.05.2022\~по 01.05.2023 на загальну суму 9\~556,02 гривень, унаслідок чого збільшувалась сума заборгованості за тілом кредиту. Тобто неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, сплачені позичальником кошти зараховувалися банком у порядку черговості, передбаченому статтею 534 ЦК України, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту. Проте, банк не довів належними доказами узгодження між сторонами сплату, розмір та порядок нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2023, прийнятій у справі № 619/1384/21. Водночас 04.05.2023 відповідач [PERSON] звернувся до позивача із Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Як убачається з вищезазначеної Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», сторонами узгоджені істотні умови кредитного договору, зокрема відсоткова ставка. Отже, суд вважає, що з 04.05.2023 сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Відтак, починаючи з 04.05.2023 позивач АТ КБ «ПриватБанк» мав право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами на умовах і в порядку, погодженому сторонами відповідно до вказаної вище заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг. Беручи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки за користування кредитом за період з 01.05.2022 по 01.05.2023, та їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків у розмірі 9\~556,01 гривень, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за тілом кредиту в сумі 24\~251,10 гривень (33\~807,11 9\~556,01 = 24 251,10), та відсотків, нарахованих відповідачу, починаючи з 04.05.2023 у сумі 3 909,60 гривень. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 74,66%, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~808,56 гривень (2422,40 : 100 х 74,66 = 1\~808,56). На підставі викладеного,

Outcome: partial