Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 20000,00 грн. заборгованості за договором фінансового кредиту № 08560-01/2024 від 08.01.2024, укладеним [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (надалі ТОВ «Аванс Кредит»). \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного [PERSON] з ТОВ «Аванс Кредит» договору, відповідач отримав кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] порушив умови укладеного договору щодо своєчасності повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим у нього перед ТОВ «Аванс Кредит» утворилась заборгованість у розмірі 20000,00 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024 від 24.05.2024 з ТОВ «Аванс Кредит», відповідно до умов якого до позивача перейшли права вимоги стягнення заборгованості за укладеним [PERSON] кредитним договором № 08560-01/2024 від 08.01.2024. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] 08 січня 2024 року укладено договір про надання фінансового кредиту № 08560-01/2024, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 120 днів, терміном повернення до 06.05.2024 на умовах сплати процентів з розрахунку 2,5 % на день за користування кредитними коштами, та зобов`язався здійснювати платежі з повернення кредитних коштів та сплати процентів відповідно до графіку платежів, кожні тридцять днів, починаючи з дати кредитування, у розмірі від 3750,00 грн. до 8750,00 грн., а всього повернути станом на 06.05.2024 5000,00 грн. отриманих кредитних коштів та сплатити 15000,00 грн. процентів. Вказаний договір укладений шляхом акцептування відповідачем [PERSON] публічної оферти ТОВ «Аванс Кредит», усі документи, що підтверджують його укладення, а також містять істотні умови договору позики, зокрема: індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 08560-01/2024від 08.01.2024, Додаток № 1 до договору з графіком платежів, Паспорт споживчого кредиту - підписані електронним підписом позичальника [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора W294, що відповідає положенням п.п.2.16 2.17 договору № 08560-01/2024. За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~"Про\~електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки Банк, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис). Таким чином, суд вважає доведеним, що між [PERSON] та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір фінансового кредиту в електронному вигляді шляхом застосування клієнтом електронного цифрового підпису. Складовими вказаного договору є додатки до нього, також підписані електронним цифровим підписом позичальника, у тому числі графік платежів, інформація про кредитодавця та про кредит, включаючи основні умови кредитування, розмір реальної процентної ставки, інші істотні умови кредитного договору. Зі змісту позовної заяви та Витягу з реєстру боржників вбачається, що станом на 24.05.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 08560-01/2024 від 08.01.2024 складає 20000,00 грн., у тому числі заборгованість по поверненню тіла кредиту 5000,00 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими відповідно до умов договору 15000,00 грн. Так як строк повернення вищезазначеного кредиту та сплати процентів на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення суми позики та нарахованих відповідно до умов кредитного договору відсотків. Статтями 512-514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс\~Кредит» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого ТОВ «Аванс\~Кредит»відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату\~права грошової\~вимоги ТОВ\~«Аванс Кредит»до позичальників за кредитними договорами згідно з реєстром боржників. Передання грошових вимог оформлено Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 24052024 від 24.05.2024. Як вбачається з Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024, за цим договором передано право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 08560-01/2024, сума заборгованості позичальника за яким станом на 24.05.2024 становить 20000,00грн., у тому числі за основною сумою боргу 5000,00 грн., за відсотками 15000,00 грн. Таким чином, суд встановив, що за зобов`язаннями [PERSON] перед ТОВ «Аванс Кредит» за договором фінансового кредиту № 08560-01/2024 від 08.01.2024, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». За таких обставин суд вбачає правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за вищезазначеним договором у розмірі\~20000,00 грн на користь нового кредитора - позивача ТОВ «ФК ЄАПБ». Судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved