Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулось до Верхньолніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту, у зв?язку з чим підписав Анкету-заяву від 13.08.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. 22.12.2011 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом. Відповідач користувався кредитною карткою, тим самим визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, зокрема щодо сплати відсотків. Також 25.07.2022 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримав додаткову кредитну картку. Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта з позначкою дати і часу. Тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.07.2022 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 40,8%. Позивач вважає, що Банк свої зобов?язагння за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненням відповідача відкрив рахунок та надав кредитні картки до нього, ва відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримав електронний платіжний інструмент та зобов?язався повернути використану частину кредитних коштів відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але відповідач несвоєчасно погашав заборгованість у зв`язку з чим станом на 22.09.2024 року заборгованість становить 86195,04 грн.: 68037,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18157,34 грн - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Задля недопущення порушення права відповідача на захист, через повернення поштового відправлення повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення \~оголошення на\~офіційному веб-порталі судової влади України Проте, відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278\~ЦПК України не подав. Приймаючи до уваги, що відповідач у визначений строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5 статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 13.08.2010 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання послуг. За змістом означеної заяви відповідач згоден з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. 14.02.2020 року відповідач також підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодився з умовами використання простого електронного підпису під час надання Банком послуг. Також 25.07.2022 року підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сторони узгодили умови кредитування:тип кредитування - відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування - 12 місцяв з пролонгацією; процентну ставку - 42,0% річних для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold, а також 0% річних - за умови користування коштами в межах пільгового періоду, порядок повернення кредиту, зокрема шляхом договірного списання з рахунку клієнта, зокрема за рахунок кредитного ліміту. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріалами справи, зокрема виписками по рахунку, підтверджується що відповідач підписавши заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, погодився з умовами кредитування, активно користувався кредитними коштами, проте несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредитну заборгованість. Тим самим відповідач допустив порушення зобов?язання. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 22.09.2024 року заборгованість становить 86195,04 грн.: 68037,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18157,34 грн - заборгованість за простроченими відсотками З наданих позивачем доказів суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості, а тому вважає позовні вимоги АТ КБ Приватбанк підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем понесено судові витрати в сумі 2422,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, які, на думку суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved