Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості і в його обґрунтування вказав про те, що 27.02.2020 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Тобто відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачці та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідачки. Станом на 20.12.2021 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 40388,54 грн. 20.12.2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»\~укладено договір факторінгу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором, тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 40388,54 грн. та судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. До початку судового засідання від представника відповідача адвоката Бельського Володимира Михайловича надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі та без участі відповідачки. Позовні вимоги визнає частково, просить позовні вимоги задовільнити частково, стягнувши на користь позивача кошти за прострочення по тілу кредиту у розмірі 20 000 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 852,60 грн. та витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що\~27.02.2020 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» і [PERSON] було підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії з АТ «Альфа Банк», тобто був укладений кредитний договір. Згідно пункту І Тип та мета кредиту, тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Згідно пункту ІІІ Умови надання, максимальна сума кредиту (кредитної лінії) 200000 (двісті тисяч) грн. Сума доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання цієї Оферти 20000,00 (двадцять тисяч) грн. Процентну ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 39,99% річних. Тип процентної ставки фіксована. Згідно пункту V Інші умови передбачено, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені Договором, пропонується застосовувати умови відповідної доступної та обраної програми, що передбачені у додатку № 4 до Договору. У додатку № 4 до Договору визначаються такі умови відповідної Програми: сума кредиту; процентна ставка; строк користування кредитом; комісійні винагороди (у випадку їх наявності); порядок сплати кредиту за відповідною Програмою. Вказаний додаток позивачем не надано. Анкета-заява про акцепт пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «АЛЬФА-БАНК» (надалі Договір) не містить умов кредитування. 20.12.2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторінгу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 40388,54 грн., однак в позовній заяві не зазначає, з яких складових складається така заборгованість. З розрахунку заборгованості за кредитом, що долучений позивачем до позовної заяви вбачається, що дана сума складається: -з прострочення по тілу кредиту та несанкціонованої заборгованості в сумі 35503,34 грн. (34621,19 грн. + 882,15 грн.). - з відсотків за користування кредитом в сумі 4885,20 грн. За умовами кредитного договору сума доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання оферти становить 20 000 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо збільшення (зміни) кредитного ліміту позивачем не надано. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що у період з 27.02.2020 по 26.03.2020 знімалися кошти і вносилися, різниця становить 17927,87 грн.; у період з 27.03.2020 по 26.04.2020 знімалися кошти і вносилися, різниця становить 753,20 грн., у період з 27.04.2020 по 26.05.2020 також здійснювалися операції, але сума внесених коштів була більша ніж знятих. Виписка по рахунку за кредитною карткою відповідача не містить відомостей про те, що АТ «АЛЬФА-БАНК» надав відповідачці у розпорядження кредитні кошти у більшому розмірі ніж 20000 грн., що передбачено Офертою. З наведеного слідує, що відповідачка користувалася коштами у межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором, а саме: 20000,00 грн. При наявності обмеження розміру кредиту (кредитної лінії), яка становить 20000 грн., є необґрунтованою вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 35503,34 грн. (34621,19 грн. + 882,15 грн.). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, строк нарахування відсотків відбувався у період з 27.02.2020 року по 20.12.2021 року, тобто протягом 1 року 10 місяців. У постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 зазначено наступне. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Строк кредитного договору є одним з його найважливіших елементів і визначає період, протягом якого банк надає позичальникові гроші. Але, у самому кредитному договорі відсутні дані про строк користування кредитом та строку дії договору. Проте, у паспорті споживчого кредиту доданого позивачем до позовної заяви зазначено, що строк кредитування - 12 з можливістю пролангації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Договору. Цифру 12 треба вважати як 12 місяців. Виходячи із сталої практики Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. За таких обставин, коли сплив визначений строк кредитування позивач має право на отримання процентів обрахованих за період з 27.02.2020 року по 26.02.2021 року, а не за період з 27.02.2020 року по 20.12.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, що наданий позивачем, станом на 26.02.2021 року заборгованість за користування кредитом складає 852,60 грн, тому, вимога про стягнення заборгованості, до якої входять і відсотки за користування кредитом у розмірі 4885,20 грн., є безпідставною. Позивач просить стягнути 7100,00 грн. на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також - розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. \~ \~ \~ \~Підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору. Позивачем до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 року; акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 07.03.2024 року; платіжну інструкцію № 1141 від 07.03.2024 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Виходячи із змісту договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 року, укладеного між адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відсутні відомості про проведення первинної консультації, правового аналізу наявних документів у замовника та підготовку позовної заяви. Згідно пункту 1.1. вказаного договору, предметом є те, що адвокат налає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником. Згідно пункту 1.2. вказаного договору судова справа, в процесі розгляду якої адвокатом будуть надані послуги клієнту, перелік послуг та їх вартість визначається сторонами у додатках до цього договору. Будь-які додатки до договору № 05-10/23 від 05.10.2023 року, які б визначали перелік наданих адвокатом послуги клієнту, в матеріалах справи відсутні. Отже, даним договором передбачено тільки надання послуг адвокатом під час розгляду справи, і не передбачено тих, що викладені в акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 07.03.2024 року. Тобто, зміст договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 не свідчить про безумовну домовленість сторін про надання адвокатом саме послуг з первинної консультації, правового аналізу наявних документів у замовника та підготовку позовної заяви. Крім того, всупереч частини 3 статті 137 ЦПК України, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом. Зміст детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Такий правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наведеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] , яка порушила взяті зобов`язання, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.02.2020 року в розмірі 20852,60 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за прострочення тіла кредиту, 852,60 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Також підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам (51,63%) судовий збір в розмірі 1563,92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial