Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 05.02.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, грошової компенсації за невикористані дні відпустки та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи\~тим,\~що01.09.2011 позивач був прийнятий на посаду оператора заправних станцій до ТОВ «Алвас». 28.08.2023 [PERSON] написав заяву про звільнення з посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП з 31.08.2023. Позивач 31.08.2023 був звільнений за угодою сторін та отримав трудову книжку, однак не отримав наказ про звільнення та не отримав повний розрахунок у зв`язку із звільненням. Крім цього, позивачем було встановлено, що ТОВ «Алвас» за жовтень, листопад, грудень 2022 року та квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року не здійснювало нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що є порушенням його прав відповідно до законодавства України на оформлення, призначення та виплату у відповідному розмірі сум пенсії в органах ПФУ, яке вираховується із сум цих страхових внесків, які повинен був відраховувати відповідач, як роботодавець, в Пенсійний фонд України, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з березня 2022 року по серпень 2023 року в сумі 119200 грн, невиплачену компенсацію за невикористану відпустку за період з серпня 2022 року по липень 2023 року в розмірі 5260, 32 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.09.2023 по 31.01.2024 в сумі 33195,95 грн, з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів та зобов`язати ТОВ «Алвас» нарахувати на суму заробітної плати за період з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 01.04.2023 по 31.08.2023 ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплатити суму ЄСВ на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку застрахованої особи, зобов`язати ТОВ «Алвас» надати до ГУ ДПС в Одеській області звітність у зв`язку з нарахуванням ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Процесуальні дії суду Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2024 відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2024 витребувано у ТОВ «Алвас» інформацію щодо здійснення нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] за період з березня 2022 року по серпень 2023 включно, а саме належним чином завірені копії платіжних відомостей (відомість на виплату грошей, видаткову відомість або відомість на виплату заробітної плати з використанням платіжних карток) (ухвала для виконання направлялась 08.08.2024, 27.11.2024, 03.02.2025). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2025 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи В судове засідання представник позивача не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 23.01.2025 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. В судове засідання представник третьої особи ГУ ПФ України в Одеській області не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 11.12.2024 просить розглядати справу за відсутності представника та надані пояснення по справі підтримують, згідно пояснень від 27.02.2024, при прорахунку страхового стажу для надання його органам центру зайнятості повідомлено заявника про відсутність належної інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК 5 за час роботи [PERSON] у відповідача ТОВ «Алвас», загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпечені після виходу на пенсію, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат. В судове засідання представник третьої особи ГУ ДПС України в Одеській області не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до запису № 27 від 01.09.2011 в трудовій книжці серії [NUMBER] , виданої 04.01.1987 на ім`я [PERSON] (мовою оригіналу), [INFO] , [PERSON] був прийнятий до ТОВ «Алвас» на посаду оператора заправних станцій (наказ № 39 ЛС від 01.09.2011) та відповідно до запису № 28 від 31.08.2023 звільнений за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП (номер наказу не зазначений). 28.08.2023 [PERSON] на ім`я директора ТОВ «Алвас» [PERSON] була подана заява про звільнення з 31.08.2023 згідно п. 1 ст. 36 КЗпП. Згідно листа ТОВ «Алвас» від 08.09.2023, [PERSON] було повідомлено, що остаточний розрахунок буде здійснений товариством після повернення ним за місцем державної реєстрації ТОВ «Алвас» у будь який робочий день протягом робочого часу ключів від операторської АЗС № 1, розташованої по вул. Лісова, 5А у м. Ізмаїл Одеської області та протигазів ГП -5 у кількості 3-х одиниць, придбаних товариством згідно договору № 23-ПО/23 від 09.05.2023, та які знаходились за місцем виконання ним своїх трудових обов`язків з метою дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Відповідачем не було надано доказів виплати позивачу заробітної плати за заявлений ним період з березня 2022 по серпень 2023 року та остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.. Відповідно до довідки форми ОК-5, відсутні відомості щодо нарахованої заробітної плати для нарахування пенсії за жовтень, листопад, грудень 2022 року та за квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року. Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальність «Алвас» зареєстровано з 14.11.1995, статус зареєстровано. Позиція суду Згідно ч. 1, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1, 2 ст.\~77, ч. 2 ст.\~78, ч. 1 ст.\~80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно до ст.\~43\~Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ст.\~115\~КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2136-IX), заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Частина 1 ст. 47 КЗпП України, встановлює, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про оплату праці»,\~мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно із ч. 1\~ст. 83 КЗпП України\~та ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати», який затверджений\~постановою КМУ\~від 08.02.1995\~№100 (далі - Порядок), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Згідно п. 7 розділу IV цього Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Згідно із п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Частиною 1 статті 12 ЗУ Закону № 2136-IXвизначено, що у період дії воєнного стану надання працівнику щорічної основної відпустки за рішенням роботодавця може бути обмежено тривалістю 24 календарні дні за поточний робочий рік. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної зарплати з 01.01.2022 становить 6500 грн, з 01.10.2022 6700 грн. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір мінімальної зарплати з 01.01.2023 становить 6700 грн. За період з серпня 2022 року по липень 2023 року не була надана щорічна відпустка, отже при звільнені позивач має право на компенсацію за невикористану відпустку, яка складає 5260,32 грн, який розрахований наступним чином: сумарний заробіток за період з серпня 2022 року по липень 2023 року складає 80000 грн, кількість календарних днів складає 365 днів, таким чином середньоденна заробітна плата для виплати компенсації становить 219,18 грн, яку необхідно помножити на число календарних днів відпустки, тобто на 24 (80000/365х24). Розмір невиплаченої заробітної плати за період з березня 2022 року по серпень 2023 року складає 119200 грн, яка розрахована наступним чином, розмір мінімальної заробітної плати з березня 2022 року по жовтень 2022 року складав 6500 грн (7х6500=45500), розмір мінімальної заробітної плати з жовтня 2022 року по серпень 2023 складав 6700 (11х6700=73700), а всього 119200 (45500+73700) грн. Розмір середньоденного заробітку складає 304,55 грн, який розрахований наступним чином: заробітна плата за липень 2023 року за 21 робочих дня складає 6700,00 гривень, за серпень 2023 року за 23 робочих дня складає 6700,00 гривень, тобто 6700,00+6700,00 = 13400,00/44= 304,55 грн. У вересні 2023 року було 21 робочий день, у жовтні 2023 року - 22 робочих дня, у листопаді 2023 року - 22 робочих дня, у грудні 2023 року - 21 робочий день, у січні 2024 року - 23 робочих дня, всього 109 робочих днів. Тобто сума середньої заробітної плати за період з 01.09.2023 року по 31.01.2024 року складає 33195,95 грн, яка розрахована наступним чином кількість робочих днів 109 х середньоденний заробіток 304,55 грн = 33195,95 грн, яка обчислена без утримання податків і зборів. За змістом\~ст. 110 КЗпП України, обов`язок повідомляти працівника\~\~про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати,\~\~покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 253 КЗпП України\~особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~ (далі закон № 2464) визначено, що страхувальники-роботодавці зобов`язані сплачувати єдиний внесок далі - ЄСВ), нарахований за відповідний базовий звітний період не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, яким є календарний місяць ( ч. 8\~ст. 9 Закону № 2464). Платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (п. 1 ст. 1 ст. 4 Закону № 2464). Відповідно до ч. 12\~ Закону № 2464, ЄСВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Перевіривши матеріали справи, здійснивши аналіз наданих суду доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати Згідно ч.1,2 ст.133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4\~Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч. 1,6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved