Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~позивач через свого представника \~звернувся у Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська із\~позовною заявою\~до відповідача\~про розірвання\~шлюбу.\~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~заявленого позову\~покликається на\~те,\~що 12.09.2014 між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 778, про що видано свідоцтво про одруження [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Також [INFO] народився син [PERSON] . Впродовж останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, у них різні характери, погляди на життя, несумісні життєві цінності та пріоритети. Подружжя перестало вести спільне господарство з травня 2022, коли позивач почав жити окремо від дружини та дітей. На цьому ґрунті між нами все частіше стали виникати конфліктні ситуації, а відносини поступово стали натягнутими та прохолодними. Такі відносини у родині привели до того, що сторони остаточно віддалилися, повністю зникло взаєморозуміння та будь-які сподівання на відновлення сім`ї. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 справу передано за підсудністю до Воловецького районного суду Закарпатської області. 06.02.2025 справу прийнято до свого провадження суддею [PERSON] та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача скерував до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб\~12.09.2014 у Дзержинському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції,\~відповідний актовий\~запис №\~778 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , що 10.05.2016 складено відповідний актовий запис №873). [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 05.06.2019 складено відповідний актовий запис №304). Також [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що 26.01.2021 складено відповідний актовий запис №26). У позивача з відповідачем подружні відносини не склалися, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно з приписами частини 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Оскільки під час розгляду справи відповідач визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, що вбачається з її письмової заяви від 18.02.2025 та таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши обґрунтування заявлених позовних вимог, проти задоволення яких відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем та його педставником не заявлено.

Outcome: approved