Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

І. Позовні вимоги. 1.1. У позовній заяві прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) Жовницька А.В., яка діє від імені держави Україна (далі - позивач) просить визнати необґрунтованими та стягнути на користь держави активи на суму 3 305 056,00 грн, а саме: -квартиру за адресою: [ADDRESS] ; - автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] . ІІ. Процесуальні рішення у справі. 2.1. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.08.2024 (справа № 991/7819/24, провадження № 2-з/991/7/24) задоволено заяву прокурора про забезпечення позову та накладено арешт на активи, які є предметом спору, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] . 2.2. Ухвалою від 30.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (т. 3, а.с. 237-240). 2.3. Ухвалою від 11.10.2024 за заявою представника відповідачів, адвоката Давидченка А.В. відповідачам продовжено строк для подання заперечень на відповідь на відзив позивача (т. 5, а.с. 160-162). 2.4. Ухвалою від 29.10.2024 строк підготовчого провадження у цивільній справі продовжено на тридцять днів (т. 6, а.с. 123-124). 2.5. Ухвалою від 26.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 6, а.с. 151-152). 2.6. Під час судового розгляду були задоволені клопотання представника відповідачів та здійснено виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ІІІ. Обґрунтування позовних вимог позивача. Щодо статусу відповідача [PERSON] . 3.1. За результатами моніторингу способу життя особи, уповноваженої на виконання функцій держави - начальника відділу контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києві [PERSON] . Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) спільно з САП встановлено відомості, які свідчать про набуття [PERSON] та його дружиною - [PERSON] необґрунтованих активів. 3.2. Згідно з Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві № 441 о/с від 09.04.2021 [PERSON] призначено на посаду начальника відділу контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києві. 3.3. Отже, позивач стверджує, що згідно з пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», [PERSON] є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Родинні відносини. 3.4. 02.10.1993 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . 3.5. Таким чином, як зазначає позивач, відповідач [PERSON] має родинний зв`язок з особою, уповноваженою на виконання функцій держави - [PERSON] . Активи, обґрунтованість та законність яких ставить під сумнів позивач. Квартира. 3.6. Позивач зазначає, що 10.03.2021 [PERSON] (дочка відповідачів) придбала квартиру загальною площею 94,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 2 288 806,00 грн. 3.7. В подальшому, а саме 28.09.2022 вказаний об`єкт нерухомості на підставі договору дарування, дочкою - [PERSON] , було передано у власність її матері - [PERSON] з ціною у 15 000,00 грн. 3.8. Такий актив, позивач вважає необґрунтованим, з огляду на наступне. 3.9. На запит НАЗК щодо обставин придбання вказаної нерухомості, суб`єкт декларування [PERSON] пояснив, що його дочка придбала вказану квартиру, щоб покращити свої житлові умови. 3.10. Щодо джерел походження коштів у [PERSON] , для придбання цієї нерухомості, суб`єкт декларування [PERSON] зазначив, що кошти у розмірі 2 288 806,00 грн належали його доньці [PERSON] та складались з: - 798 200,00 грн доходу від відчуження належного [PERSON] нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] ; - 950 000,00 грн позики отриманої [PERSON] від [PERSON] ; - 500 000,00 грн позики отриманої [PERSON] від [PERSON] . 3.11. Позивач не погоджується із такими поясненнями [PERSON] та спростовує їх наступним. 3.12. Вказує на те, що дружина [PERSON] - [PERSON] регулярно, з моменту придбання квартири дочкою, сплачує за комунальні послуги по цій квартирі, а також поповнює готівкою свою картку в терміналі самообслуговування, що знаходиться у будинку по сусідству з придбаною квартирою. 3.13. Оформивши купівлю квартири на своє ім`я, [PERSON] не покращила свої житлові умови та не набула жодного активу, оскільки через незначний проміжок часу вона подарувала квартиру своїй матері - [PERSON] . 3.14. Наведене, як вважає позивач, свідчить про те, що квартира була придбана сім`єю [PERSON] для власних цілей. 3.15. Позивач звертає увагу на те, що можливість придбання [PERSON] зазначеного нерухомого майна викликає обґрунтовані сумніви та зазначає, що сума нарахованого [PERSON] доходу за період з 1998 по І квартал 2021 року становить 18 167,18 грн та 798 200,00 грн доходу від продажу квартири. 3.16. Крім того, 02.12.2023 [PERSON] набула права власності на автомобіль Toyota Avensis. 2008 року випуску VIN-код: [NUMBER] вартістю 30 000,00 грн, в той час як вартість такого автомобіля у технічно справному стані становить 298 880,00 грн. 3.17. Щодо договорів позик, які [PERSON] уклала 22.02.2021 з [PERSON] та 02.03.2021 з [PERSON] , то позивач вказує на те, що такі договори складені на тотожних бланках, не посвідчені нотаріально та не містять будь яких відомостей про забезпечення майнових зобов`язань позичальника майном чи будь-яким активом перед позикодавцями, як і не містять такі договори будь яких штрафних санкцій у випадку не виконання зобов`язань позичальником - [PERSON] . 3.18. Також зазначає, що позикодавці [PERSON] та [PERSON] не мали законних джерел доходів, які б дозволили їм заощадити вказані у договорах позики суми. 3.19. Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу «після звільнення» за 2020 рік [PERSON] зазначив про відсутність у нього грошових активів станом на 31.12.2020, при цьому, з початку 2021 року до моменту надання позики він отримав доходу на загальну суму 7 700,00 грн, а його дружина - 6 100,00 грн, що свідчить про відсутніх достатніх законних доходів, щоб заощадити суму позики 950 000,00 грн. 3.20. Крім того, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів [PERSON] 02.11.2021 придбав автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 2021 року випуску вартістю 1 232 694,00 грн. 3.21. Щодо отриманої позики від [PERSON] , то позивач звертає увагу на те, що остання, разом з її чоловіком - [PERSON] , здійснювали перетин кордону з виїздом до Ізраїлю у період з 2018 по 2021 роки, однак вони не здійснювали перевезення валютних цінностей, що підлягають добровільному декларуванню. 3.22. [PERSON] з 1998 року не отримувала офіційних доходів в Україні, а дохід її чоловіка - [PERSON] з 1998 року до моменту надання позики становив 1 782 937,67 грн. 3.23. Крім того 19.12.2022 [PERSON] придбала квартиру в Києві вартістю 2 029 557,00 грн. 3.24. Поряд з цим, як вважає позивач, відсутні відомості, які б свідчили про можливість [PERSON] та [PERSON] придбати вказану квартиру за рахунок законних доходів. 3.25. Згідно з щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування за 2021 рік [PERSON] задекларував 402 339,00 грн доходу, який складався із 371 487,00 грн - заробітної плати та 30 852,00 грн - доходу від надання майна в оренду. При цьому, дружина суб`єкта декларування - [PERSON] у 2021 році жодних доходів не отримувала. 3.26. Позивач звертає увагу на те, що станом на кінець 2021 року, а саме 06.12.2021 у [PERSON] з`явилось фінансове зобов`язання у сумі 200 000,00 грн 3.27. Порівняно з даними, зазначеними у деклараціях за 2020 рік та за 2021 рік, сума наявних у [PERSON] грошових активів збільшилась на 180 654,00 грн. Автомобіль. 3.28. 06.12.2022 відповідач [PERSON] придбала автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] . 3.29. Такий актив позивач також вважає необґрунтованим. 3.30. На запит НАЗК щодо обставин придбання [PERSON] вказаного транспортного засобу [PERSON] пояснив, що його дружина придбала цей автомобіль за 5 500,00 дол. США, що було пов`язано із його поганим технічним станом та значним пробігом, з метою його подальшого відновлення з використанням вживаних деталей за допомогою знайомих технічних спеціалістів. 3.31. Такі пояснення [PERSON] позивач спростовує наступним. 3.32. В оголошенні про продаж зазначеного автомобіля, розміщеного 29.09.2022 на сайті auto.ria.com, вказана вартість 28 500,00 дол. США, однак, через 2 місяці після його публікації, [PERSON] придбала цей же автомобіль за 3 000,00 грн, відповідно до пояснень [PERSON] за 5 500,00 дол. США. 3.33. В той же час, позивач звертає увагу на те, що у відповіді на запит НАЗК Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав інформацію, що станом на 06.12.2022 вартість автомобіля з аналогічними характеристиками, яке перебуває у технічно справному стані, не потребує ремонту, є комплексним та укомплектованим, становить 1 016 250,00 грн. 3.34. На підтвердження версії про те, що на момент придбання автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску був у поганому технічному стані, [PERSON] надав копію заявки, виданої «Автоцентр Зеніт» від 06.12.2022 щодо ремонту цього автомобіля із зазначенням попередньої вартості за заявкою у сумі 621 333,00 грн. 3.35. При цьому, відповідно до інформації, розміщеної на сайті «Автоцентр Зеніт», вказане СТО не проводить такі види робіт, які виписані у заявці від 06.12.2022, а саме капітальний ремонт двигуна та коробки передач. 3.36. В той же час, позивач звертає увагу на те, що жодних доказів, які б свідчили про проведення ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску [PERSON] надано не було. 3.37. Крім того, як вважає позивач, викликає обґрунтований сумнів сама присутність автомобіля 06.12.2022 на зазначеному СТО, оскільки відповідно до інформації комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» зазначений транспортний засіб у вказаний день не перебував у районі, де розмішене це СТО. 3.38. Також, позивач наголошує на тому, що законних доходів [PERSON] та [PERSON] не було достатньо для придбання вказаного автомобіля. 3.39. Згідно з декларацією [PERSON] за 2022 рік, сума нарахованого доходу становить 935 690,00 грн, при цьому його дружина - [PERSON] доходів у 2022 році не отримала, також у 2022 році [PERSON] погасив своє фінансове зобов`язання у сумі 200 000,00 грн, яке з`явилось 06.12.2021. 3.40. Таким чином, як вважає позивач, з урахуванням видатків та доходів родини, [PERSON] та члени його сім`ї не мали законних джерел доходів, які б дозволили їм придбати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, загальною вартістю 3 305 056 грн, тому вказані активи є необґрунтованими. 3.41. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву та просили її задовольнити в повному обсязі, надали додаткові спростування позиції відповідачів. ІV. Обґрунтування позиції відповідачів. 4.1. У відзивах на позовну заяву (т. 4, а.с. 10-24, т. 5, а.с. 65-13), які є аналогічними, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Давидченко А.В. надав наступні пояснення. Щодо автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску. 4.2. Представник вважає, що позивачем було неправильно визначено ринкову вартість автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, що пов`язано із неврахуванням його технічного стану та ототожненням понять «ринкова вартість» та «довідкова вартість». 4.3. Посилаючись на висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 9420/24-54 від 25.09.2024, представник вказує на те, що ринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 06.12.2022 складала 355 194,14 грн. 4.4. Зазначає, що з 01.01.2022 по 06.12.2022 [PERSON] було знято готівку на суму 467 300 грн та станом на 31.12.2021 задекларовано 250 000,00 грн готівкових коштів, отже, за вирахуванням 93 253,00 грн готівкових коштів, які були внесені на картковий рахунок [PERSON] , у розпорядженні родини Нерухів на момент придбання автомобіля було 624 047,00 грн, чого вочевидь достатньо для придбання автомобіля з урахуванням його ринкової вартості, яка визначена експертом. 4.5. Позивачем в додатках до позовної заяви долучено оптичний носій інформації, на якому містяться папки: 1) «Банки» з інформацією отриманою на запит уповноваженої особи НАЗК № 281-03/8348-24 від 12.02.2024; 2) «Безпечне місто» з інформацією, отриманою шляхом безпосереднього доступу до бази даних системи відеоспостереження «Безпечне місто» уповноваженою особою НАЗК; 3) «Витяги» з інформацією, отриманою позивачем шляхом безпосереднього доступу до реєстрів, а саме: 1. Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи; 2. Державного реєстру актів цивільного стану; 3. Єдиного державного реєстру довіреностей; 4. Єдиного реєстру транспортних засобів; 5. Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН»; 6. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; 7. Відомості з системи YouControl; 8. Сервісу перевірки адміністративних правопорушень; 4) «Квитанції банку» з роздруківками платіжних інструкцій з сайту АТ КБ «Приватбанк» до відповідного платежу. 4.6. Однак, представник наголошує на тому, що не є доказом інформація, яка міститься на вказаному оптичному носії інформації, що був долучений позивачем до позовної заяви, з огляду на таке: - файли не засвідчені електронним цифровим підписом; - відображення веб-сторінок не засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу або провайдером; - невідомі обставини отримання зафіксованої на оптичному носі інформації, що унеможливлює встановлення її допустимості. Щодо квартири. 4.7. Представник не погоджується із висновками позивача про відсутність у [PERSON] законних джерел доходів, які б дозволили їй придбати квартиру вартістю 2 288 806,00 грн, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зазначає, що станом на дату придбання цієї квартири її доходи становили 1 688 795,17 грн та складались з: - 554 209,79 грн доходу за період роботи з 2018 по 31.12.2020 відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; - 798 200,00 грн доходу від продажу нерухомості; - 65 357,50 грн доходу від надання майна в оренду, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 19 643,05 грн доходу від надання майна в оренду, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 59 500,00 грн доходу від продажу рухомого майна; - 191 427,39 грн (еквівалент 6 900,00 дол. США), переданих її матір`ю - [PERSON] , яка в свою чергу, отримала такі кошти від надання майна в оренду, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 4.8. При цьому витрати [PERSON] за період з 01.01.2020 по 10.03.2021 становлять 48 346,90 грн, отже станом на 10.03.2021 вона володіла грошовим активом розміром 1 640 448,27 грн. 4.9. Щодо обґрунтованості активів [PERSON] , отриманих за договорами позик, представник зазначає наступне. 4.10. Згідно з договором позики від 02.03.2021 [PERSON] надала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 02.03.2022 (т. 2, а.с. 96-97). 4.11. Представник пояснює, що позикодавець [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] тривалий час проживали у Державі Ізраїль та були працевлаштовані у ТОВ «Вішай Ізраїль», де за час роботи з 24.07.2018 по 30.01.2020 разом отримали дохід у сумі приблизно 96 000,00 дол. США. 4.12. Крім того, перебуваючи у Державі Ізраїль родина [PERSON] щомісячно отримувала соціальні виплати від Міністерства Репарації та Абсорбції у розмірі близько 800,00 дол. США. 4.13. Представник зазначає, що [PERSON] перетнула державний кордон 5 разів на в`їзд, а [PERSON] - 4 рази, що дозволило їм завезти до України, без митного оформлення, 90 000,00 дол. США. Також, родина [PERSON] здійснювала банківські перекази грошових коштів. 4.14. Отже, як вважає представник, без урахування особистих заощаджень, після повернення до України в жовтні 2020 року родина [PERSON] володіла грошовими активами у розмірі не менше 100 000,00 дол. США, що станом на дату надання позики було еквівалентно 2 800 000,00 грн, що у свою чергу, дозволяло надати для [PERSON] позику у розмірі 500 000,00 грн. 4.15. Щодо придбання [PERSON] 19.12.2022 квартири, то представник звертає увагу на те, що окрім суми, яка залишилась після надання позики [PERSON] , [PERSON] за період роботи з 1998 по дату надання позики отримав дохід в Україні у сумі 1 782 937,67 грн, крім того 12.09.2022 [PERSON] отримала спадщину, що у сукупності свідчить по фінансову можливість родини [PERSON] придбати таку нерухомість. 4.16. Згідно з договором позики від 22.02.2021 [PERSON] надав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 950 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 22.02.2022 (т. 2, а.с. 98-99). 4.17. Представник звертає увагу суду на те, що [PERSON] фінансово підтримувала свою дочку [PERSON] , а також допомагала їй здавати квартири в оренду, що включало в себе отримання безготівкових платежів від орендарів на свій рахунок, які в подальшому [PERSON] знімала готівкою, або купувала продукти та послуги в інтересах доньки. 4.18. Наголошує, що саме [PERSON] є номінальним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 4.19. Представник пояснює, що після отримання [PERSON] негативного досвіду у особистому житті, вона, порадившись з батьками, вирішила подарувати квартиру останнім. На таке рішення також впливав початок повномасштабної війни в Україні та плани [PERSON] залишити територію України, що у свою чергу, могло ускладнити її володіння майном із-за кордону. V. Правове регулювання. 5.1. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної ч. 2 ст. 290 ЦПК України різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача (абз. 2 ч. 2 ст. 81 ЦПК України). 5.2. Згідно з п. 5 ч. 8 ст. 290 ЦПК України термін «законні доходи» означає доходи, правомірно отримані особою із законних джерел, зокрема джерел, визначених пунктами 7 і 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: - отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи; - наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. 5.3. Відповідно до ч. 1 ст. 290 ЦПК України позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави в суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави щодо активів працівника Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури чи активів, набутих іншими особами в передбачених цією статтею випадках, звернення до суду та представництво держави в суді здійснюються прокурорами Генеральної прокуратури України за дорученням Генерального прокурора. 5.4. Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 290 ЦПК України позов пред`являється щодо активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України; 5.5. Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у ч. 2 ст. 290 ЦПК України, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними (ч. 4 ст. 290 ЦПК України). 5.6. Суд визнає необґрунтованими активи, якщо судом на підставі поданих доказів не встановлено, що активи або грошові кошти, необхідні для придбання активів, щодо яких поданий позов про визнання їх необґрунтованими, були набуті за рахунок законних доходів (ч. 1 ст. 291 ЦПК України). 5.7. У справах цієї категорії суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони (ч. 4 ст. 89 ЦПК України). Тобто застосовується стандарт доказування «переваги більш вагомих доказів» (preponderance of the evidence) або так званий баланс імовірностей (balance of probabilities). Тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж ні. Такий підхід при оцінці доказів становить процесуальну особливість інституту цивільної конфіскації. 5.8. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.03.2021 у справі № 320/4186/18, від 08.06.2022 у справі № 757/18772/19-ц, п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). 5.9. Отже, використаний в національній системі термін «більша переконливість доказів» означає, що існують розумні підозри вважати, що факт скоріше має місце. При цьому, вказаний стандарт доказування підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. 5.10. При вирішенні питання про визнання активів необґрунтованими для задоволення позовних вимог достатньою є підтверджена доказами сукупність фактичних обставин, з якими закон пов`язує набуття активів особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та відповідна різниця між їх вартістю та законними доходами. 5.11. Застосування для визнання необґрунтованих активів методів цивільного процесу пов`язане з покладенням на відповідача тягаря доказування обґрунтованості набуття майна. Власник активу має довести законність походження майна, а якщо має місце опосередковане набуття через третіх осіб (як у цій справі), - спростувати свій зв`язок з цим активом. Доказ щодо балансу вірогідностей або високої ймовірності незаконного походження майна у сумісності з неможливістю власником цього майна довести протилежне достатній для перевірки критерію пропорційності відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 5.12. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 292 ЦПК України активи, визнані судом необґрунтованими, стягуються в дохід держави. 5.13. Якщо суд визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. VІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні цивільного позову. 6.1. Виходячи зі змісту статті 290 ЦПК України суд під час розгляду справи про визнання активів необґрунтованими та стягнення їх у дохід держави має віднайти відповіді на наступні питання: Чи є відповідачі суб`єктами в розумінні ч. 4 ст. 290 ЦПК. Чи є [PERSON] особою уповноваженою на виконання функцій держави. 6.2. Відповідно до ч. 4 ст. 290 ЦПК суб`єктом у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути лише, особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 6.3. За змістом п. 3 ч. 8 ст. 290 ЦПК особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». 6.4. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 19.03.1993 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а починаючи з 07.11.2015 по теперішній час - в Національній поліції України (т. 2, а.с. 27-30). 6.5. З 09.04.2021 [PERSON] призначений на посаду начальника відділу контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києві (т. 2, а.с. 26). 6.6. Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.04.2021 № 535 о/с [PERSON] присвоєне звання підполковника поліції (т. 2, а.с. 27-30). 6.7. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. 6.8. Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування належать, серед інших, поліцейські. 6.9. Таким чином, [PERSON] є суб`єктом, до якого може бути пред`явлено цивільний позов в порядку ст. 290 ЦПК України, тому є належним відповідачем. Чи є члени родини [PERSON] - дружина [PERSON] та дочка [PERSON] особами, які діяли за дорученням [PERSON] та/або чи може [PERSON] прямо чи опосередковано вчиняти щодо їх активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. 6.10. Судом встановлено, що 02.10.1993 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (т. 2, а.с. 43). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (т. 2, а.с. 44). 6.11. У розумінні абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON] та [PERSON] є близькими особами [PERSON] , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави. 6.12. Позивач стверджує, що належні на праві власності [PERSON] автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] та квартира за адресою: [ADDRESS] , яка за версією відповідачів була придбана [PERSON] та подарована [PERSON] , є майном, яке набуте за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави [PERSON] та\\або щодо якого він може здійснювати право розпорядження. 6.13. Обставини набуття цих активів та їх зв`язок з особою, уповноваженою на виконання функцій держави будуть проаналізовані у цьому розділі нижче, однак після дослідження цих обставин судом було встановлено, що дочка [PERSON] придбала вказану нерухомість та згодом подарувала її своїй матері за дорученням батька - [PERSON] , а також, що дружина [PERSON] є номінальним власником вказаного у позові майна, яке було набуте за дорученням [PERSON] . 6.14. З огляду на такі висновки, [PERSON] є належним відповідачем у цій справі. 6.15. Вид та розмір активу про необґрунтованість якого стверджує позивач: -квартира за адресою: [ADDRESS] , вартістю 2 288 806,00 грн, придбана 10.03.2021 [PERSON] та подарована 28.09.2022 [PERSON] ; - автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] , вартістю 1 016 250,00 грн, придбаний [PERSON] 06.12.2022. 6.16. З огляду на різний період придбання спірних активів, оцінку законності їх набуття суд надаватиме окремо по кожному об`єкту. Щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . 6.17. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 10.03.2021 продавець [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94,80 кв.м. при цьому відповідно до п. 3 цього договору за погодженням сторін продаж квартири вчинено за 2 288 806,00 грн (т. 2, а.с. 59-60). 6.18. Відповідно до договору дарування квартири від 28.09.2022 [PERSON] передала безоплатно у власність (подарувала) [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цей дар оцінено сторонами в сумі 15 000,00 грн (т. 2, а.с. 61-62). 6.19. Для того, щоб надати відповідь чи існує зв`язок [PERSON] з цим об`єктом нерухомого майна, потрібно проаналізувати чи мала [PERSON] законні джерела доходів для придбання такого майна. 6.20. Відповідно до пояснень [PERSON] від 02.03.2024, наданих на запит НАЗК № 281-03/9530-24 від 16.02.2024, він повідомляє, що його дочка 10.03.2021 придбала квартиру вартістю 2 288 806,00 грн за доходи, отримані нею із законних джерел, які складались з: -798 200,00 грн доходу від продажу нерухомості; - 950 000,00 грн позики отриманої від [PERSON] ; - 500 000,00 грн позики, отриманої від [PERSON] (т. 2, а.с. 85-87). 6.21. У своїх поясненнях до НАЗК від 04.02.2024 [PERSON] повідомляє, що джерелом коштів на придбання згаданої квартири вартістю 2 288 806,00 грн були її кошти, отримані 25.02.2021 від продажу нерухомості, а також позичені нею кошти у [PERSON] у розмірі 500 000,00 грн та у [PERSON] у розмірі 950 000,00 грн (т. 2, а.с. 102-103). 6.22. В той же час, під час судового розгляду версія відповідачів та [PERSON] про джерела походження коштів на придбання такої квартири зазнала змін. 6.23. Пояснюючи походження джерел доходів [PERSON] , які дозволили їй придбати квартиру вартістю 2 288 806,00 грн, відповідачі зазначають про наявність у неї грошових активів, які [PERSON] отримала від надання майна в оренду, а також, які були передані їй [PERSON] , яка в свою чергу, теж отримала такі кошти від надання майна в оренду. 6.24. Під час допиту у суді відповідачі пояснили, що оскільки молодша донька заміжня та забезпечена, а старша донька [PERSON] навчалась, то вони допомагали саме старшій доньці та дозволили їй здавати в оренду квартиру, яка на праві власності у рівних частинах належить відповідачам та їх обом донькам. Також, [PERSON] передавала всі кошти, отримані від надання в оренду квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для дочки [PERSON] , при цьому право власності на таку квартиру зареєстроване за сином відповідачів - [PERSON] . 6.25. У судовому засіданні [PERSON] показала, що мати передавала їй кошти від оренди квартири по [ADDRESS] , вона їх обмінювала на валюту, що дозволило їй заощадити суму у розмірі 6 900,00 дол. США. Крім того, вона мала 10 000,00 дол. США власних заощаджень та приблизно 23 000,00 дол. США сумісно від здачі в оренду квартир, що розташовані по [ADDRESS] . Доходи від надання нерухомого майна в оренду. 6.26. На підтвердження версії, щодо існування у [PERSON] грошових активів, набутих від надання квартир в оренду, представником відповідачів надано наступні документи. 6.27. Податкова декларація [PERSON] , подана нею 11.09.2024, відповідно до якої її дохід за 2018 рік від надання майна в оренду, а саме двох квартир, що розташовані за адресами: 1) [ADDRESS] ) [ADDRESS] , становить 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 188-192). 6.28. Згідно з податковими деклараціями [PERSON] , поданих нею 17.09.2024, її сукупний дохід за 2019-2020 роки від надання майна в оренду, а саме двох квартир, що розташовані за адресами: 1) [ADDRESS] ) [ADDRESS] , становить 360 000,00 грн (т. 4, а.с. 193-202). 6.29. Відповідно до податкової декларацій [PERSON] , поданої нею 17.09.2024, її дохід за 2021 рік від надання майна в оренду, а саме двох квартир, що розташовані за адресами: 1) [ADDRESS] ) [ADDRESS] , становить 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 203-207). 6.30. Також, за результатами річного декларування [PERSON] сплатила податки за отримання доходів від надання майна в оренду, а саме: - за 2018 рік 32 400,00 грн - податок на доходи фізичних осіб та 2 700,00 грн - військового збору, дата здійснення платіжної операції - 11.09.2024 (т. 4, а.с. 219); - за 2019-2023 роки 211 680,00 грн - податок на доходи фізичних осіб (т. 4, а.с. 221) та 17 640,00 грн - військового збору, дата здійснення платежу - 13.09.2024 (т. 4, а.с. 220). 6.31. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 24.09.2024, відповідно до поданих [PERSON] податкових декларацій про майновий стан і доходи, [PERSON] , отримала такі доходи: - за 2018 рік - 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 152-153); - за 2019 рік - 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 154-155); - за 2020 рік - 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 156-158); - за 2021 рік - 180 000,00 грн (т. 4, а.с. 159-161). 6.32. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 24.09.2024 за договором оренди від 01.01.2022 квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 [PERSON] фактично сплатила для [PERSON] 168 000,00 грн (т. 5, а.с. 26). 6.33. Згідно з заявою [PERSON] від 24.09.2024, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., він повідомляє, що йому достеменно відомо про те, що квартиру за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року по теперішній час здає в оренду [PERSON] (т. 5, а.с. 43). 6.34. Згідно з актом звірки взаєморозрахунків від 24.09.2024 за договором оренди від 01.01.2022 квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 [PERSON] фактично сплатила для [PERSON] 105 000,00 грн (т. 5, а.с. 44-45). 6.35. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 24.09.2024 за договором оренди від 01.01.2022 квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01.05.2023 по 31.12.2023 [PERSON] фактично сплатив для [PERSON] 54 000,00 грн (т. 5, а.с. 46-47). 6.36. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 24.09.2024 за договором оренди від 01.01.2022 квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 [PERSON] фактично сплатила для [PERSON] 168 000,00 грн (т. 5, а.с. 26). 6.37. Згідно з актом звірки взаєморозрахунків від 23.09.2024 за договором оренди від 01.01.2018 квартири за адресою [ADDRESS] за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 [PERSON] фактично сплатила для [PERSON] 353 357,50 грн (т. 5, а.с. 48-50). 6.38. Крім того, на підтвердження версії про надання в оренду квартири [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , представник надав наступні документи: - заява [PERSON] від 12.09.2024, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., у якій вона заявляє про те, що повідомила своєму чоловікові [PERSON] помилкову інформацію про наявність у їх сім`ї готівкових коштів станом на 31.12.2022, а саме 450 000,00 грн, в той час коли фактично така сума становила 200 000,00 грн. Крім того, у цій заяві [PERSON] зазначає, що для цілей подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 роки вона повідомила своєму чоловікові [PERSON] про відсутність у неї доходів для відображення у відповідних деклараціях (т. 5, а.с. 52-53); - податкові декларації [PERSON] , подані нею 26.09.2024, відповідно до яких, її сукупний дохід від надання майна в оренду, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за період з 2018 по 2021 становить 240 000,00 грн (т. 4, а.с. 168-187); - відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 28.09.2024, згідно з якими з урахуванням поданих [PERSON] податкових декларацій про майновий стан і доходи, з урахуванням податків, вона отримала такі доходи: за 2018 рік - 60 000,00 грн (т. 4, а.с. 144-145); за 2019 рік - 60 000,00 грн (т. 4, а.с. 146-147); за 2020 рік - 60 000,00 грн (т. 4, а.с. 148-149); за 2021 рік - 60 000,00 грн (т. 4, а.с. 150-151); - квитанції, згідно з якими за результатами річного декларування за період з 2018 по 2021 [PERSON] , сплатила податки за отримання доходів від надання майна в оренду, а саме 43 200,00 грн - податок на доходи фізичних осіб та 3 600,00 грн - військового збору, дата здійснення платіжних операцій - 23.09.2024 (т. 4, а.с. 218); - акт звірки взаєморозрахунків від 19.09.2024 за договором оренди від 01.01.2018 квартири [ADDRESS] за період з 01.01.2018 по 30.02.2021 відповідно до якого, [PERSON] фактично сплатила для [PERSON] 190 000,00 грн (т. 5, а.с. 33-34). 6.39. Суд звертає увагу на те, що позовна заява Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до [PERSON] та [PERSON] про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави надійшла до суду 29.08.2024 (т. 1, а.с. 1). 6.40. В той же час, податкові декларації [PERSON] та [PERSON] подали уже після звернення САП із вказаним позовом до суду, крім того, усі інші наведені документи також були складені після 29.08.2024 з огляду на таке, суд вважає, що ця версія мала на меті створити штучні факти для видимості достатності розміру доходу [PERSON] та приховання обставин, що квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] , була придбана за дорученням та за кошти відповідача [PERSON] . 6.41. Крім того, згідно з податковою декларацією [PERSON] за 2021 рік вона декларує отримання доходу від надання майна в оренду, а саме двох квартир, що розташовані за адресами: 1) [ADDRESS] ) [ADDRESS] (т. 4, а.с. 203-207), однак під час судового розгляду відповідачі та [PERSON] повідомили, що з квартири на [PERSON] вони переїхали вкінці 2021 року, тому вона не могла отримувати дохід у 2021 році з оренди цієї квартири. Крім того, відповідно до Договору найму житла (оренди квартири) від 01.01.2022 квартиру за адресою [ADDRESS] [PERSON] почала здавати з 01.01.2022 (т. 5, а.с. 27-28) 6.42. Також варто звернути увагу на ту обставину, що квартири за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] у рівних частинах на праві власності належать відповідачам та їх донькам - [PERSON] та [PERSON] , крім того, право власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] зареєстроване за сином відповідачів - [PERSON] , тому стверджувати, що доходи від їх оренди (навіть якщо допустити їх існування) були виключно власністю [PERSON] - відсутні підстави, оскільки [PERSON] не відобразив такі доходи у своїй декларації, також не було підтверджено факту дарування відповідних коштів [PERSON] . 6.43. Крім того, представником відповідачів надані такі документи: - договір найму житла (оренди квартири) від 01.01.2022 згідно з яким [PERSON] здає в оренду квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] для [PERSON] , сума оренди складає 7 000,00 грн (т. 5, а.с. 27-28); - договір оренди квартири від 01.05.2023 відповідно до якого [PERSON] здає в оренду квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] для [PERSON] , сума оренди складає 8 000,00 грн (т. 5, а.с. 38-39); - договір найму житла (оренди квартири) від 01.01.2021, згідно з яким [PERSON] здає в оренду квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для [PERSON] , сума оренди складає 350,00 дол. США (т. 5, а.с. 40-41); - договір найму житла (оренди квартири) від 15.08.2017, відповідно до якого [PERSON] здає в оренду квартиру, яка їй належить на праві власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для [PERSON] , сума оренди складає 7 000,00 грн (т. 5, а.с. 42). 6.44. Суд звертає увагу на те, що усі вищенаведені договори оренди квартири укладені у письмовій формі, що передбачено законом, а саме ч. 1 ст. 811 ЦК України. Разом з тим, з урахуванням того, що усі інші докази, надані на підтвердження версії про надання житла в оренду, були створені після звернення САП з позовом до суду, суд вважає такі договори найму житла недостатнім підтвердженням версії відповідачів про отримання доходів від надання житла в оренду. 6.45. Обґрунтований сумнів у правдивості цієї версії викликає також той факт, що орендну плату отримувала [PERSON] , а не [PERSON] , яку в подальшому вона ніби передавала своїй доньці. Тобто більш вірогідною видається версія, що саме [PERSON] була орендодавцем. У сучасному світі, коли більшість платежів відбуваються у безготівковій формі, непереконливою видається версія щодо пов`язаності місця проживання з потребою отримання коштів на рахунок [PERSON] (матері) і наступної передачі коштів доньці, коли така оплата могла здійснюватися безпосередньо [PERSON] у безготівковій формі. Щодо договорів позик як джерел доходів [PERSON] , які дозволили їй придбати квартиру вартістю 2 288 806,00 грн. Позика від [PERSON] у розмірі 500 000,00 грн. 6.46. Згідно з договором позики від 02.03.2021 [PERSON] надала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 02.03.2022 (т. 2, а.с. 96-97). 6.47. [PERSON] , який є чоловіком позикодавця [PERSON] , показав, що є фізичною особою-підприємцем. Має комерційну нерухомість та МАФи, які здає в оренду. У Ізраїлі працював приблизно з травня 2018 по 2020 рік, а саме 1 рік та 9 місяців. Окрім заробітної плати, свідок разом з дружиною отримували різного роду офіційні виплати та впродовж 3 років були звільнені від сплати податків. За час роботи в Ізраїлі отримали приблизно 100 000,00 дол. США, які перевозили до України щоразу коли туди летіли, крім того, відправляли кошти до України шляхом банківських переказів. З дружиною позичили для [PERSON] 500 000,00 грн для поліпшення її житлових умов. Зазначив, що кошти їм не повернуті, однак вони і не вимагають цього зараз. З відповідачами про позику не говорили. Договір підписала дружина, бо вона частіше спілкується з [PERSON] . 6.48. Під час допиту у суді [PERSON] показала, що на початку 2021 року [PERSON] звернулася з проханням надати їй позику для придбання квартири. Порадившись з чоловіком - [PERSON] вони разом вирішили допомогти [PERSON] та надали грошові кошти в борг. Свідок повідомила, що ініціатором укладення договору позики була [PERSON] , яка надала їй роздрукований бланк договору, який в подальшому було заповнено власноручно свідком. Щодо джерел походження коштів, наданих [PERSON] у позику, то свідок показала, що такі кошти були нею отримані за час роботи у Ізраїлі, які вона разом з чоловіком перевозили до України щоразу коли повертались до України, крім того, частину коштів вони надсилали на рахунок сину. Зазначила, що кошти [PERSON] не повернула. 6.49. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 04.03.2024 [PERSON] , як фізична особа-підприємець, згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2013 по 2020 рік отримав доходу на загальну суму 1 800 000,00 грн (т. 2, а.с. 196-210). 6.50. Згідно з витягом з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН» з 2018 по 01.10.2020 державний кордон України на в`їзд [PERSON] перетнула на в`їзд 5 разів (т. 2, а.с. 220), [PERSON] - 4 рази (т. 2, а.с. 221). При цьому, відповідно до «Витягу з Державної митної служби - інформація про валютні цінності» [PERSON] не було задекларовано валютних цінностей, які б підлягали декларуванню (т. 2, а.с. 222-230). 6.51. Відповідно до повідомлення координатора відділу кадрів ТОВ «Вішай Ізраїль» [PERSON] та [PERSON] були працевлаштовані у цьому підприємстві з 24.07.2018 по 29.08.2019 (т. 4, а.с. 236-239). 6.52. Згідно з підтвердженням про сплати та відрахування за 2018 рік [PERSON] отримала загалом доходи на суму 41 255 нових шекелів без урахування податків та відрахувань (т. 4, а.с. 248-249), за січень 2019 року, за вирахуванням податків та відрахувань, її дохід складав 8 238,61 нових шекелів (т. 4, а.с. 242-244). 6.53. Згідно з підтвердженням про сплати та відрахування за 2018 рік [PERSON] загалом отримав дохід у розмірі 79 180,00 нових шекелів без урахування податків та відрахувань (т. 5, а.с. 1-3), за січень 2019 року, за вирахуванням податків та відрахувань, його дохід складав 10 507,28 нових шекелів (т. 4, а.с. 245-247). 6.54. Крім того, відповідно до повідомлення відділу кадрів ТОВ «Вішай Ізраїль» з січня 2019 року щомісячна зарплатня [PERSON] поновлена та становить 7 105,00 нових шекелів (т. 4, а.с. 240-241). 6.55. З огляду на досліджені судом документи, враховуючи середній курс долара США до нового шекеля за 2018-2019 роки, а саме 1 новий шекель = 0,27 дол. США, родина [PERSON] мала можливість заощадити суму позики, наданої для [PERSON] , що еквівалентна 17 857,00 дол. США. 6.56. В той ж час, викликає обґрунтований сумнів сама подія надання позики. А саме, фінансова спроможність [PERSON] не гарантує можливості повернення таких коштів, бо дохід за увесь період її трудової діяльності складав лише 18 167,18 грн; відсутні графіки повернення таких коштів та навіть будь які спроби повернути отримані кошти. У цьому контексті версія відповідачів щодо існування цієї позики, на думку суду. є непереконливою. Бо отримавши кошти, якщо не допускати недоброчесних намірів, поміркована розсудлива людина має вживати заходів для їх повернення, що можливо здійснити шляхом продажу квартири, та придбання квартири меншої площі. Однак наступні вчинки [PERSON] про це вочевидь не свідчать. Також, суд звертає увагу, що родина [PERSON] є сватами родини [PERSON] (батьками чоловіка [PERSON] ), а тому твердження про дружні стосунки з [PERSON] є сумнівними. 6.57. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не отримувала грошових коштів у позику від [PERSON] , а дії, пов`язані із укладанням письмового договору позики, були направлені виключно на легалізацію джерел походження грошових коштів, які, за версією відповідачів, були використані [PERSON] на придбання квартири. Позика отримана від [PERSON] у розмірі 950 000,00 грн. 6.58. Згідно з договором позики від 22.02.2021 [PERSON] надав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 950 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 22.02.2022 (т. 2, а.с. 98-99). 6.59. Під час допиту у суді [PERSON] показав, що здійснює підприємницьку діяльність з 2013 року, також він є фізичною особою-підприємцем і здійснює господарську діяльність на території Білоцерківського району Київської області. Зазначив, що станом на 31.12.2020 у нього було 970 000,00 грн грошових заощаджень, які він акумулював впродовж останніх трьох років. У декларації, поданій за 2020 рік, не задекларував наявні у нього готівкові грошові активи через свою недбалість. Свідок повідомив, що [PERSON] звернулась до нього з проханням позичити їй 40 000,00 дол. США, однак, на той час у нього не було такої суми, тому він зміг позичити їй 950 000,00 грн, а решту 20 000,00 грн залишив собі. Зазначив, що веде просте сільське життя, його витрати складаються виключно з комунальних платежів, придбання одягу та покращення продуктивності його роботи. Кошти позичає вперше. Договір позики був укладений за ініціативи [PERSON] , хоча він не прохав його укладати. Позичав кошти строком на один рік, однак не наполягає на поверненні коштів у строк, оскільки це питання для нього не на часі. 6.60. Оцінюючи можливість [PERSON] заощадити грошові кошти у розмірі 970 000,00 грн, за 3 останні роки, що передували наданню позики, суд враховує інформацію, з поданих [PERSON] податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи, яка міститься у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, згідно з якими [PERSON] задекларував отримання таких доходів: - за 2018 - 38 720,80 грн; - за 2019 - 77 558,17 грн; - за 2020 - 562 894,55 грн (т. 2, а.с. 196-210). 6.61. Таким чином, за останні 3 роки, що передували наданню позики, [PERSON] згідно з поданими ним податковими деклараціями, отримав доходу на загальну суму 679 173,52 грн, за вирахуванням сплачених податків, така сума становить 658 798,31 грн, що є вочевидь недостатнім, для того, щоб здійснювати витрати на підприємницьку діяльність, на проживання родини впродовж трьох років (з 2018 по 2020) та до того ж, щоб заощадити кошти у розмірі 970 000,00 грн. 6.62. Отже є очевидною неспроможність [PERSON] заощадити кошти у розмірі 970 000,00 грн із законних доходів. 6.63. Поряд з цим, суд також враховує інформацію з декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої [PERSON] за 2020 рік, типу «після звільнення». 6.64. У щорічній декларації [PERSON] типу «після звільнення» за 2020 рік (т. 2, а.с. 211-217) він декларує такі доходи: - 66 000,00 грн заробітної плати від ТОВ «Агролан СВ»; - 46 000,00 грн заробітної плати дружини [PERSON] , отриманої від СПД; - 530 000,00 грн доходу від зайняття підприємницькою діяльністю. 6.65. При цьому у декларації за 2020 рік, станом на 31.12.2020 [PERSON] не задекларував будь-яких грошових активів. 6.66. З огляду на проведений аналіз, судом не встановлено законних джерел доходів родини [PERSON] , які б дозволи їм заощадити кошти у розмірі, достатньому для надання позики у розмірі 950 000,00 грн та при цьому для здійснення витрат на проживання. 6.67. Але навіть якщо допустити, що [PERSON] мав такі кошти, версія про те що він їх надав у позику видається неправдивою, оскільки вочевидь суперечить його звичайній поведінці, так як він жодного разу не надавав позик, також, видається сумнівним, що [PERSON] надав у позику практично всю суму своїх заощаджень, за виключенням 20 000,00 грн, враховуючи, що інших грошових активів свідок не мав. 6.68. Таким чином, версія відповідачів про те, що [PERSON] отримала 950 000,00 грн у позику від [PERSON] , який отримав такі кошти із законних джерел, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та жодних доказів, які б свідчили про протилежне, суду надано не було. Доходи [PERSON] від продажу нерухомого та рухомого майна. 6.69. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 25.02.2021 [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру, що розташована в [ADDRESS] . Продаж квартири вчинено за 798 200,00 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Т.С. (т. 2, а.с. 93-93). 6.70. Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків за договором від 25.02.2021 про купівлю-продаж рухомого майна від 26.09.2024 [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 59 500,00 грн на виконання домовленостей про купівлю-продаж рухомого майна (т. 5, а.с. 30). 6.71. Згідно з заявою [PERSON] від 27.09.2024, засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., у ній він повідомляє про те, що 25.02.2021 він передав для [PERSON] грошові кошти у сумі 59 500,00 грн в якості оплати за рухоме майно, згідно з переліком, яке залишилось у квартирі [ADDRESS] (т. 5, а.с. 31-32). 6.72. З огляду на те, що отримання доходу від продажу нерухомого відображено у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, а також враховуючи те, що позивач не оспорює отримання [PERSON] вказаних доходів, суд вважає, що кошти від продажу квартири у розмірі 798 200,00 грн та доходи від продажу рухомого майна, в сумі 59 500,00 грн, є законним доходом [PERSON] . Доходи [PERSON] , отримані за час трудової діяльності. 6.73. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 15.02.2024 [PERSON] з 2019 року по березень 2021 року включно, з урахуванням податків, отримала такі доходи: - 10 267,18 грн від Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва; - 6 000,00 грн від Колективного підприємства «Лікар Айболіт» міжнародного благодійного дитячого фонду «Світоч»; - 1 900,00 грн від Підприємства об`єднання громадян «Міжнародна академія валеології та альтернативної медицини»; - 798 200,00 грн від [PERSON] (т. 2, а.с. 63-78). 6.74. За даними виписок із рахунків [PERSON] , відкритих у АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2020 по 10.03.2021 вона отримала переказів від фізичних осіб на карту у сумі 49 760,12 грн, з яких 13 550,00 грн переказів від матері - [PERSON] . 6.75. Згідно з виписки по рахунку [PERSON] , який був відкритий в АТ «Укрсиббанк», за період з 16.08.2019 по 30.10.2019 вона отримала зарахування заробітної плати на суму 8 162,43 грн. 6.76. Під час допиту у суді [PERSON] повідомила, що отримувала заробітну плату «у конверті», однак будь яких доказів, які б підтверджували таку обставину та розмір отриманих нею таким чином коштів - суду надано не було. Крім того, навіть за умови, встановлення такого факту, отримання таких доходів не можна вважати правомірним, а відповідно такий дохід не є законним. 6.77. Таким чином, вирішуючи питання про розмір отриманого [PERSON] законного доходу, суд бере до уваги відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 15.02.2024 та враховує такі доходи: - 18 167,18 грн заробітної плати; - 798 200,00 грн від продажу нерухомості; - 59 500,00 грн від продажу рухомого майна. 6.78. Отже, встановлено, що [PERSON] за період з другої половини 2019 року по 10.03.2021 отримала законного доходу на загальну суму - 875 867,18 грн. Чи могла [PERSON] придбати квартиру за рахунок доходів, отриманих із законних джерел. 6.79. З огляду на проведений аналіз, суд приходить до переконання, що [PERSON] не мала законних доходів, які б дозволили їй придбати нерухоме майно, а саме квартиру вартістю 2 288 806,00 грн, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 6.80. Враховуючи, що через короткий проміжок часу ця квартира шляхом укладання договору дарування, була переоформлена на [PERSON] , суд вважає версію позивача, що квартира була придбана за дорученням та на кошти [PERSON] , більш переконливою, аніж версія відповідачів. 6.81. На користь цих доводів свідчать наступі обставини: - сплата житлово-комунальних послуг відповідачем [PERSON] . 6.82. З часу придбання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оплату комунальних послуг здійснює [PERSON] , що не оспорюється сторонами та підтверджується відповідними квитанціями (т. 2, а.с. 112-191). 6.83. За версією відповідачів, обставини оплати комунальних послуг [PERSON] пов`язані із відсутністю у [PERSON] часу на це, оскільки в неї була робота на яку потрібно було їхати з одного кінця Києва в інший, крім того вона навчалась. Також, як зазначила [PERSON] , сплачені [PERSON] кошти, за оплату комунальних, вона повертала готівкою. 6.84. Суд звертає увагу на те, що вказана квартира була придбана 10.03.2021 року, в той же час, навчання на інтернатурі [PERSON] закінчила 22.07.2019, а в проміжок часу з 16.10.2019 по 19.11.2021 [PERSON] не була працевлаштована, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки [PERSON] (т. 4, а.с. 222-225). 6.85. Крім того, оплату комунальних послуг, як це робила [PERSON] , можна здійснювати з будь-якого місця і це не залежить від територіального знаходження платника, тому є вочевидь нелогічним прохати матір оплатити комунальні послуги онлайн, для того щоб згодом привезти їй ці кошти готівкою. - користування квартирою родиною відповідачів. 6.86. Щодо часу, з якого родина [PERSON] почала проживати у вказаній квартирі, то відповідачі та [PERSON] надали різні показання. 6.87. Так, відповідач [PERSON] показав, що у квартиру за адресою: [ADDRESS] вони переїхали наприкінці 2021 року. [PERSON] , надаючи відповідь на запитання свого представника щодо обставин, з якими пов`язаний той факт, що починаючи з 19.08.2021 [PERSON] знімає готівку з банкомату, що розташований поряд від будинку, у якому [PERSON] придбала квартиру, зазначила, що тоді вони переїхали. За версією [PERSON] , у її квартиру батьки переїхали в листопаді 2021 року. 6.88. З огляду на такі показання відповідачів та [PERSON] , а також враховуючи дані з виписок із рахунків [PERSON] , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», суд вважає показання [PERSON] в цій частині достовірними, отже відповідачі проживають у вказаній квартирі приблизно з 19.08.2021. - мотиви придбання квартири [PERSON] . 6.89. За версією відповідачів, [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] для того щоб покращити свої житлові умови, однак, як показала у суді [PERSON] , її дочка - [PERSON] у квартирі не проживала, лише робила ремонт декілька місяців. Аналогічні показання надав відповідач [PERSON] , зазначивши, що [PERSON] не проживала у квартирі. 6.90. Під час допиту у суді [PERSON] повідомила, що після придбання квартири за адресою: [ADDRESS] вона проживала у ній декілька місяців. Суд критично оцінює такі показання, оскільки вони не узгоджуються із показаннями відповідачів, та вважає, що показання [PERSON] направлені на приховування того факту, що цю квартиру було придбано родиною [PERSON] для власних цілей. - мотиви дарування квартири [PERSON] для матері [PERSON] . 6.91. Як пояснила у суді [PERSON] , вона досі є фактичним власником квартири, вирішила подарувати квартиру мамі, оскільки це могло б у майбутньому полегшити їй імовірний продаж квартири. З огляду на це, видається нелогічним укладання договору дарування, який припинив право власності [PERSON] на нерухоме майно, задля того, щоб залишатись фактичним власником такого активу. 6.92. Таким чином, версія відповідачів про те, що [PERSON] придбала вищевказану квартиру для того щоб покращити свої житлові умови - не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Суд вважає доведеним використання цієї квартири відповідачами, а не [PERSON] , як стверджували відповідачі. 6.93. З огляду на те, що оплату комунальних послуг від моменту придбання квартири за адресою: [ADDRESS] здійснювала [PERSON] , враховуючи переїзд відповідачів у цю кваритру через 5 місяців після її придбання, а також її дарування для [PERSON] , суд вважає, що зв`язок цього активу із [PERSON] , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави є встановленим. Чи міг [PERSON] набути спірний актив за рахунок законних доходів. 6.94. Оскільки позовні вимоги стосуються квартири, яка первісно була набута 10.03.2021, необхідним є врахування даних щодо майнового стану відповідачів станом на дату набуття такого активу. Законні доходи та майновий стан [PERSON] . 6.95. Зі змісту щорічної декларації [PERSON] за 2020 рік (т. 2, а.с. 2-7) убачається, що у розділі 12 [PERSON] задекларував грошові активи, наявні станом на останній день звітного періоду, а саме готівкові кошти у розмірі 145 000,00 грн. 6.96. Відповідно до довідки про складові та розмір грошового забезпечення № 224 від 15.02.2024 за період з січня 2021 року по лютий 2021 року [PERSON] отримав дохід у сумі 44 773,78 грн (т. 2, а.с. 33). 6.97. Згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] за період з січня 2021 року по 10.03.2021 року отримав дохід у розмірі 44 454,44 грн від Головного управління Національної поліції у м. Києві (т. 2, а.с. 63-78). 6.98. За даними виписок із рахунку [PERSON] , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» він отримував надходження виключно заробітної плати, зокрема, за період з 01.01.2021 по 10.03.2021 він отримав дохід у сумі 44 773,78 грн. 6.99. Вирішуючи питання про розмір отриманого [PERSON] законного доходу станом на 10.03.2021, суд бере до уваги фактично отримані ним кошти, а саме: - 145 000 грн задекларованих ним грошових активів, які були у нього наявні станом на 31.12.2020; - 44 454,44 грн заробітної плати, яку він отримав у 2021 році до моменту придбання квартири. 6.100. Таким чином, встановлено, що фактично [PERSON] за період з 01.01.2021 по 10.03.2021 отримав законного доходу на загальну суму - 189 454,44 грн. Законні доходи та майновий стан [PERSON] . 6.101. Згідно з інформацією з щорічних декларацій [PERSON] за 2020-2021 роки ним було задекларовано відсутність доходів у його дружини - [PERSON] (т. 2, а.с. 2-7, 8-14). 6.102. Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] за період з січня 2021 року по 10.03.2021 року жодних доходів не отримувала (т. 2, а.с. 63-78). 6.103. Таким чином, встановлено, що за період з 01.01.2021 по 10.03.2021 [PERSON] жодного законного доходу не отримувала, грошових активів, отриманих із законних джерел, не мала. Версію про отримання [PERSON] доходів від оренди квартир, відповідачі не підтримували. 6.104. Отже на момент придбання спірного активу відповідачі спільно отримали законного доходу на загальну суму 189 454,44 грн. 6.105. З огляду на проведений аналіз, родина [PERSON] на момент придбання спірного активу у виді квартири, не мала достатньо коштів, отриманих із законних джерел, для придбання 10.03.2021 у власність квартири вартістю 2 288 806,00 грн, що розташована за адресою: [ADDRESS] , отже такий актив є необґрунтованим. Обставини придбання автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску. 6.106. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 6200/22/024985 від 06.12.2022 [PERSON] набула у власність транспортний засіб марки Volkswagen, модель Touareg, 2016 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , вартістю 3 000,00 грн (т. 2, а.с. 94-95). 6.107. Відповідно до пояснень [PERSON] від 02.03.2024, наданих на запит НАЗК № 281-03/9530-24 від 16.02.2024 він повідомляє, що його дружина [PERSON] придбала автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску вартістю 5 500,00 дол. США, за кошти, отримані у 2022 році. При цьому автомобіль був придбаний у поганому технічному стані, з великим пробігом та виключно за ініціативи дружини - [PERSON] . Пояснив, що дружина свідомо придбала автомобіль у поганому технічному стані з метою його подальшого відновлення (ремонту) здебільшого з використанням деталей бувших у використанні за допомогою знайомих технічних спеціалістів та надав копію заявки щодо ремонту автомобіля (т. 2, а.с. 85-87). 6.108. Згідно з заявкою від 06.12.2022 ТОВ «Автосервіс Зеніт» автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, номер кузова (VIN): [NUMBER] потребує ремонту на загальну суму 621 333,00 грн (т. 2, а.с. 100). 6.109. В той же час, під час судового розгляду версія відповідачів щодо мотивів придбання такого автомобіля та його вартості зазнала змін. 6.110. Під час допиту у суді, [PERSON] показала, що придбала вказаний автомобіль за 10 000,00 дол. США. Зазначила, що коли її чоловік запитав про вартість придбаного автомобіля, то вона йому повідомила, що купила його за 5 500,00 дол. США, однак ввечері, коли дізналась, що чоловік запитував вартість автомобіля для цілей декларування, зізналась йому, що придбала автомобіль за 10 000 дол. США. Пояснила, що перед купівлею автомобіль оглядав її знайомий - [PERSON] , який повідомив їй, що автомобіль має проблеми, однак він «на ходу». Оскільки їй автомобіль сподобався, то вона вирішила його придбати, після чого, того ж дня вона поїхала на автосервіс «Зеніт», де за результатом детального огляду їй повідомили про численні несправності транспортного засобу. 6.111. Суд звертає увагу на те, що автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску був задекларований [PERSON] у щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, яку подано [PERSON] 21.12.2023 (т. 2, а.с. 15-21), отже за версією відповідачів, ввечері того ж дня [PERSON] дізнався іншу вартість автомобіля, яку сплатила його дружина [PERSON] , а саме 10 000,00 дол. США, однак у відповіді на запит НАЗК від 16.02.2024 [PERSON] продовжує зазначати, що його дружина придбала вказаний автомобіль за 5 500,00 дол. США. 6.112. У контексті дослідження версій відповідачів суд звертає увагу на ту обставину, що лише наявність багатьох різних версій, викладених відповідачами, не покладає на суд обов`язку спростовувати кожну із них. Навпаки постійна їх зміна свідчить не на користь їх правдивості, а такі аргументи об`єктивно стають слабкішими, оскільки конкурують не тільки з аргументами позивача, а й між собою. 6.113. Допитаний у суді свідок [PERSON] показав, що був власником автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, який придбала [PERSON] , та пояснив, що придбав його у «перекупів» шляхом обміну на своїх два автомобілі Sprinter Mercedes та Volkswagen Touareg, 2010 чи 2011 року випуску, які разом були оцінені приблизно у 18-19 тис. дол. США. Користувався автомобілем 2-3 місяці, однак почув стукіт у двигуні, тому вирішив продати його та знову звернувся до «перекупів», які виставили оголошення на сайті «auto.ria», яка була сума була вказана у оголошенні свідку невідомо. Спершу за автомобіль свідок прохав 22 000,00 дол. США, однак коли він не зміг його продати за таку ціну то звернувся до інших осіб, які займаються перепродажем автомобілів. Після проведення технічного огляду автомобіля, йому запропонували ціну 9 500,00 дол. США, на що він погодився. 6.114. Згідно з витягом з Єдиного реєстру транспортних засобів [PERSON] 01.07.2022 придбав автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN - [NUMBER] (т. 3, а.с. 202). 6.115. Відповідно до витягу з Сервісу перевірки адміністративних правопорушень [PERSON] 15.11.2022 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку із перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину (т. 3, а.с. 206). 6.116. З оглядну на наведене, достовірність показань свідка [PERSON] викликає обґрунтований сумнів. Так, свідок повідомляє, що автомобіль мав технічні несправності з двигуном та коробкою передач, однак, менше ніж за місяць до його продажу, свідок користується автомобілем та у зв`язку із перевищенням встановлених обмежень швидкості руху його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. 6.117. Крім того, згідно з витягом з Сервісу перевірки адміністративних правопорушень [PERSON] неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку із перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, а саме 27.03.2023, 08.04.2023, 09.04.2023, 14.04.2023, 11.06.2023, 17.07.2023 (т. 3, а.с. 206), в той же час, відповідачі заявляють, що автомобіль перебуває у технічно несправному стані, як і під час його придбання, і станом на час розгляду справи в суді, ним практично не користуються. 6.118. На підтвердження версії про поганий технічний стан автомобіля відповідачі надали суду висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 25.09.2024 № 9420/24-54 згідно з яким ринкова вартість автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , станом на 06.12.2022 складає: 355 194,14 грн з урахуванням ПДВ (т. 4, а.с. 128-140). 6.119. Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу другого пункту 5.1. розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) визначення вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. 6.120. В той же час, експертом, під час визначення ринкової вартості автомобіля були досліджені виключно документи, а саме: копія договору купівлі-продажу транспортного засобу від 06.12.2022; копія технічного паспорту до автомобіля Volkswagen Touareg; копія заявки від 06.12.2022 ТОВ «Автосервіс Зеніт»; лист з додатками від 19.09.2022 [PERSON] щодо технічного стану автомобіля Volkswagen Touareg (рахунок ТОВ «Автомобільний дім атлант» № С4549227-1). При цьому, технічний огляд транспортного засобу експертом проведено не було, як і не було зазначено причин неможливості надання об`єкта дослідження на огляд. При цьому, як зазначають відповідачі, транспортний засіб перебуває у тому ж технічному стані, що і на момент продажу, та знаходиться на паркувальному майданчику біля їхнього будинку, що свідчить про те, що відповідачі мали можливість надати автомобіль на огляд експерту. 6.121. Ненадання автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску на огляд експерту суд розцінює, як приховування реального технічного стану транспортного засобу. 6.122. Також, суд звертає увагу на інформацію, яка отримана з комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» де зафіксоване пересування автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] 06.12.2022, 08.12.2022, 13.12.2022, 14.12.2022, 15.12.2022, 18.12.2022, 21.12.2022, 22.12.2022, 25.12.2022, 27.12.2022, 28.12.2022, 29.12.2022, 01.01.2023, 02.01.2023, 07.01.2023, 08.01.2023, 14.01.2023, 15.01.2023, 20.01.2023, 22.01.2023 (т. 3, а.с. 160-197). 6.123. Враховуючи, що відповідачами не було надано належних доказів, на підтвердження версії про поганий технічний стан транспортного засобу, наявність доказів, які свідчать про активне користування автомобілем, суд вважає версію позивача, що транспортний засіб на момент продажу перебував у технічно справному стані, більш переконливою, аніж версія відповідачів. 6.124. Згідно з листом директора ТОВ «Інтернет-реклама РІА» № 406 від 20.08.2024 автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, з номером кузову (VIN): [NUMBER] на сайті AUTO.RIA.com було розміщено 29.09.2022 за ціною 28 500,00 дол. США (т. 3, а.с. 214-215, 217-223). 6.125. Відповідно до листа директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4794/3985-3-24/54 від 11.03.2024 виходячи із наданих вихідних даних довідкова вартість для автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року виготовлення з врахуванням цінових даних довідника «Бюлетень автотоварознавця № 126 листопад 2022» для КТЗ, який перебуває у технічно справному стані, є комплектним та укомплектованим та не потребує ремонту тощо, станом на 06.12.2022 складає 1 016 250,00 грн (т. 2, а.с. 233-234). 6.126. Суд погоджується із доводами представника відповідачів, що довідкова вартість та ринкова вартість не є тотожними поняттями. 6.127. Відповідно до ч. 3 ст. 290 ЦПК України для визначення вартості активів, зазначених у частині другій цієї статті, застосовується вартість їх набуття, а у разі їх набуття безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, мінімальна ринкова вартість таких або аналогічних активів на дату набуття. 6.128. З огляду на наведені вимоги, мінімальною ринковою вартістю спірного активу - автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску слід вважати його ціну, яка була розміщена на інтернет ресурсі «AUTO.RIA.com» станом на 29.09.2022, а саме 28 500,00 дол. США, що на момент продажу 06.12.2022 було еквівалентно 1 042 216,50 грн (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 06.12.2022). 6.129. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог. 6.130. Зважаючи на те, що позивач зазначає меншу вартість спірного активу, а саме 1 016 250,00 грн то суд розглядає позов в межах заявленої суми, оскільки не наділений повноваженнями для самостійного збільшення позовних вимог. Чи могла родина [PERSON] придбати автомобіль за рахунок доходів, отриманих із законних джерел. 6.131. З огляду на те, що цей спірний актив був придбаний наприкінці 2022 року, необхідним є врахування даних щодо майнового стану відповідачів станом на дату набуття такого активу. Законні доходи [PERSON] станом на 06.12.2022. 6.132. Зі змісту щорічної декларації [PERSON] за 2022 рік (т. 2, а.с. 15-21) убачається, що за цей період його загальний дохід становив 935 690,00 грн і складався із: - 904 838,00 грн заробітної плати; - 30 852,00 грн доходу від надання майна в оренду. 6.133. У розділі 12 декларації [PERSON] задекларував грошові активи, наявні станом на останній день звітного періоду, а саме: - готівкові кошти у розмірі 450 000,00 грн; - кошти, розміщені на банківських рахунках у розмірі 63 414,00 грн. 6.134. Згідно з декларацією [PERSON] за 2021 рік (т. 2, а.с. 8-14) у розділі 12 декларації [PERSON] задекларував грошові активи, наявні станом на останній день звітного періоду, а саме: - готівкові кошти у розмірі 250 000,00 грн; - кошти, розміщені на банківських рахунках у розмірі 75 654,00 грн. 6.135. Відповідно до довідки про складові та розмір грошового забезпечення № 225 від 15.02.2024 за період з січня 2022 року по листопад 2022 року [PERSON] отримав дохід у сумі 837 143,34 грн (т. 2, а.с. 34). 6.136. Згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] за період з січня 2022 року по листопад 2022 року отримав такі доходи: - 836 743,34 грн від Головного управління Національної поліції у м. Києві; - 30 852,00 грн від Приватного сільськогосподарського підприємства «Плешкані» (далі - ПСП «Плешкані») (т. 2, а.с. 63-78). 6.137. За даними виписок із рахунків [PERSON] , відкритих в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2022 по 06.12.2022 фактично він отримав 819 514,37 грн. 6.138. Вирішуючи питання про розмір отриманого [PERSON] законного доходу станом на 06.12.2022, суд бере до уваги фактично отримані ним кошти, а саме: - 819 514,37 грн заробітної плати; - 25 298,64 грн доходу від надання майна в оренду, отриманого від ПСП «Плешкані» (за вирахуванням сплачених податків); - 250 000,00 грн задекларованих грошових активів, які були наявні у [PERSON] станом на 31.12.2021; - 75 654,00 грн задекларованих [PERSON] коштів, які розміщені на банківських рахунках станом на 31.12.2021. 6.139. Таким чином, встановлено, що фактично [PERSON] за період з 01.01.2022 по 06.12.2022 отримав законного доходу на загальну суму - 1 170 467,01 грн. Законні доходи [PERSON] станом на 06.12.2022. 6.140. Згідно з інформацією з щорічної декларацій [PERSON] за 2022 рік ним було задекларовано відсутність доходів у його дружини - [PERSON] (т. 2, а.с. 15-21). 6.141. Також у щорічній декларації за 2021 рік [PERSON] не було задекларовано будь яких грошових активів, наявних у його дружини - [PERSON] , станом на останній день звітного періоду (т. 2, а.с. 8-14). 6.142. Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] за 2022 рік жодних доходів не отримувала (т. 2, а.с. 63-78). 6.143. Таким чином, станом на дату набуття автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, [PERSON] не мала доходів, отриманих із законних джерел. 6.144. З огляду на проведений аналіз, на момент придбання спірного активу відповідачі спільно отримали законного доходу на загальну суму 1 170 467,01 грн, що свідчить про очевидну неспроможність родини [PERSON] придбати спірний актив - автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, вартістю 1 016 250,00 грн та здійснювати витрати на проживання впродовж року. Чи поширюються на активи, про необґрунтованість яких стверджує позивач, положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів». 6.145. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 290 ЦПК України суду слід з`ясувати, чи пред`явлений позов до активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України. 6.146. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів» № 263-IX набрав чинності 28.11.2019. 6.147. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.07.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 007,00 грн. 6.148. Тобто, за змістом ч. 2 ст. 290 ЦПК України, позов може бути пред`явлений щодо активів, набутих після 28.11.2019 та різниця між вартістю яких і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перевищує 1 003 500,00 грн (2 007,00 грн * 500 = 1 003 500,00 грн), але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України. 6.149. Судом було встановлено, що квартира та автомобіль, щодо обґрунтованості яких ставиться питання у цивільному позові, були набуті у 2021 та 2022 роках відповідно, отже, щодо таких активів може бути пред`явлено позов про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. 6.150. Водночас, кримінальна відповідальність за ст. 368-5 КК України передбачена при набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на 6 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи. 6.151. Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто - у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року. 6.152. З 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2 270,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»). Отже, для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2021 рік, становила 1 135,00 грн (2 270,00 грн : 2 = 1 135,00 грн (50%)). 6.153. Згідно з ст. 368-5 КК України, станом на 2021 рік, кримінально каранним буде набуття активів розміром, що на 7 377 500,00 грн перевищуватиме законні доходи суб`єкта цього кримінального правопорушення (1 н.м.д.г. = 1 135,00 грн; 1 135,00 грн * 6 500 н.м.д.г. = 7 377 500,00 грн). 6.154. З 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2 481,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»). Отже, для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2022 рік, становила 1 240,50 грн (2 481,00 грн : 2 = 1 240,50 грн (50%)). 6.155. Тому згідно з ст. 368-5 КК України, станом на 2022 рік, кримінально каранним буде набуття активів розміром, що на 8 063 250,00 грн перевищуватиме законні доходи суб`єкта цього кримінального правопорушення (1 н.м.д.г. = 1 240,50 грн; 1 240,50 грн * 6 500 н.м.д.г. = 8 063 250,00 грн). 6.156. З огляду на те, що кримінальна відповідальність є найсуворішим видом відповідальності, а для 2021 року кримінально каранним було б набуття активів на меншу суму ніж у 2022 році, то для цілей цивільного судочинства, у цій справі суд використовує розмір верхньої межі різниці активів та законних доходів станом на 2022 рік. 6.157. Отже, в порядку цивільного судочинства підлягає розгляду спір щодо активів, різниця між вартістю яких та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуває в межах діапазону від 1 003 500,00 грн до 8 063 250,00 грн. 6.158. Судом установлено, що [PERSON] , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, набув спірні активи загальною вартістю 3 305 056,00 грн (що включає вартість квартири та транспортного засобу). 6.159. Вирішуючи питання щодо розміру законного доходу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, саме в розумінні глави 12 ЦПК України, суд враховуватиме доходи суб`єкта декларування та членів його сім`ї, тобто [PERSON] та його дружини - [PERSON] , які були правомірно отримані ними із законних джерел, зокрема джерел, визначених п. п. 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». Щодо законних доходів їх дочки, то як було встановлено судом та не оспорювалось відповідачами, [PERSON] є повнолітньою, проживає окремо від батьків, не пов`язана з ними спільним побутом та не має з [PERSON] взаємних прав та обов`язків, тому суд не враховує їх при обрахуванні законного доходу особи, уповноваженої на виконання функцій держави. 6.160. Так, у пунктах 6.104. та 6.145. цього рішення судом були встановлені законні доходи [PERSON] та [PERSON] , отримані ними станом на час набуття спірних активів, а саме у 2021 році - 189 454,44 грн, у 2022 році - 1 170 467,01. 6.161. Отже сума доходів родини [PERSON] становить 1 139 921,45. 6.162. 3 305 056,00 грн - 1 139 921,45 грн = 2 165 134,55 грн. 6.163. Отже, різниця (2 165 134,55 грн) між вартістю активів (3 305 056,00 грн) та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави (1 139 921,45 грн), перебуває в межах діапазону від 1 003 500,00 грн до 8 063 250,00 грн, тому позов обґрунтовано розглядається в порядку цивільного судочинства. VІІ. Висновки суду 7.1. Оцінивши докази за внутрішнім переконанням з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про те, що сукупність доказів позивача є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів сторони відповідачів. 7.2. За результатами судового розгляду у цій справі, шляхом співставлення доказів сторін, суд вважає встановленим зв`язок спірних активів із особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] та наявність різниці між вартістю таких активів та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] , яка перебуває у межах, визначених ч. 2 ст. 290 ЦПК України. 7.3. Суд встановив, що набуття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відбулось за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а [PERSON] була лише її формальним власником. 7.4. Водночас, суд не встановив, що такий актив або грошові кошти, необхідні для його придбання, були набуті за рахунок законних доходів відповідачів чи [PERSON] , отже суд визнав актив у виді квартири за адресою: [ADDRESS] , необґрунтованим. 7.5. Також суд вважає більш переконливою версію позивача про те, що на момент придбання автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску він перебував у технічно справному стані, тому не міг коштувати ані 3 000,00 грн, як зазначено у договорі купівлі-продажу транспортного засобу № 6200/22/024985 від 06.12.2022, ані 10 000,00 дол. США, як згодом повідомила сторона відповідачів. 7.6. Суд встановив, що наближеною до реальної, є вартість автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, яка була розміщена на інтернет ресурсі «AUTO.RIA.com», а саме 28 500,00 дол. США, однак під час вирішення питання про те, чи достатньо було коштів у відповідачів на придбання такого транспортного засобу, суд керувався меншою сумою, а саме - 1 016 250,00 грн, яка була заявлена позивачем у позові. 7.7. Водночас, суд встановив, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] та його дружини [PERSON] не володіли достатньою сумою грошових активів, отриманих із законних джерел, для придбання автомобіля Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, тому такий актив визнаний судом необґрунтованим. 7.8. Отже, в силу вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України та ч. 2 ст. 69 Закону України «Про запобігання корупції» активи, що визнані судом відповідно до ст. 291 ЦПК України необґрунтованими, підлягають стягненню в дохід держави. VІІІ. Заходи забезпечення позову 8.1. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.08.2024 (справа № 991/7819/24, провадження № 2-з/991/7/24) задоволено заяву прокурора про забезпечення позову та накладено арешт на активи, які є предметом спору, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Volkswagen Touareg, 2016 року випуску, VIN-код [NUMBER] . 8.2. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за мотивованим клопотанням учасника справи. 8.3. Під час судового розгляду вмотивованих клопотань про скасування заходів забезпечення позову не надходило, також суд не вбачає підстав для скасування забезпечення цього позову. ІХ. Щодо розподілу судових витрат 9.1. У цивільній справі судовий збір не справлявся. 9.2. Витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved