Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк»), в особі представника Теленика О.А., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/1160/82/0503041 від 12.06.2019 року, яка становить 197910 грн. 86 коп, та складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 177337,63 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 20573,23 грн., та судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 12.06.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом, та громадянкою [PERSON] було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/1160/82/0503041, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 132600,00 грн. строком на 72 місяці до 12.06.2025 року під фіксовану процентну ставку 39,9 % річних, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок позичальника, що підтверджується копією виписки по рахунку. Згідно умов п. 2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 договору. Відповідно до умов п. 1.4. заяви-договору, сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. статті 3 розділу 6. Правил обставин Дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банку надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомленні банка. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству України. В супереч вимогам заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, про що на його адресу була направлена вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Станом на 21.11.2024 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 197910,86 грн, з яких: заборгованість за кредитом 177337,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 9744,90 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 20573,23 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 20573,23 грн. Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача Науменко О.В., що діє на підставі довіреності №6/22-Н від 17.01.2022 року, не з`явилася, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством не скористалася, конверт, який був направлений за адресою відомого місця проживання повернувся до суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надходили. Крім того, відповідач повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8\~\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.06.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом, та громадянкою [PERSON] було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/1160/82/0503041, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 132600,00 грн. строком на 72 місяці до 12.06.2025 року під фіксовану процентну ставку 39,9 % річних, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до графіків погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди (п. 2.4 Додаткової угоди). Згідно умов п. 2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 договору. Відповідно до умов п. 1.4. заяви-договору, сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. статті 3 розділу 6. Правил обставин Дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банку надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомленні банка. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству України. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/1160/82/0503041 від 12.06.2019 року відповідач станом на 21.11.2024 року має заборгованість у сумі 197910 грн. 86 коп., заборгованість за кредитом 177337,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 9744,90 гривень та заборгованість за відсотками 20573,23 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 20573,23 грн. Так, на адресу позичальника [PERSON] було направлено вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень та вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 30.01.2023 року, 23.05.2023 року, 31.08.2023 року, 02.01.2024 року. Однак, у визначені кредитором строки вимоги не виконано, заборгованість не повернута. На підтвердження позовних вимог суду також надані Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» та Виписку по рахунку [PERSON] . За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.76\~, ч.1,\~2\~ст.77, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем підтверджено належними доказами факт виникнення заборгованості за укладеним кредитним договором, а її розмір відповідачем визнано. Враховуючи те, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем до АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved