Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

16.10.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК«ЄАПБ») Кожухівський Я.І. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначено наступне. 22.06.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір №6084773756, з яким разом із паспортом кредиту та Умовами отримання фінансових кредитів позичальник ознайомлений та приєднався підписавши Договір. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 08.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 реєстру прав вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14\~300,82 грн, з яких: 9285,16 грн. загальна заборгованості по тілу кредиту; 0,86 грн. по відсотках; 5014,80 грн. по комісії. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит у строки, передбачені Кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальній сумі 14\~300,82 грн., та понесені судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2024, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві наявна заява, в якій просив суд розглянути вказану справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через офіційний сайт «Судова влада», причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи не подавалися. У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~на обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилалося\~на те,\~що 22\~червня 2020\~року між\~ТОВ «ФК\~«ЦФР» та\~ [PERSON] \~укладений кредитний\~договір №\~6084773756. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Однак, копії такого документу (реєстрів прав вимоги) позивач суду не надав. 08.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 реєстру прав вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 300,82 грн, з яких: 9285,16 грн. загальна заборгованості по тілу кредиту; 0,86 грн. по відсотках; 5014,80 грн. по комісії. Згідно п. 2.3. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог -підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України). Разом із тим, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження набуття права, на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, АТ «Таскомбанк» від ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитним договором № 6084773756, який укладено між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] від 22.06.2020. Так, позивачем не надано суду завірену копію підписаного між сторонами Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк». Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено наявність у товариства права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором № 6084773756 від 22.06.2020. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 6084773756 від 22.06.2020 відповідача, а відтак і право вимоги до нього. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). У свою чергу, не доведення позивачем відступлення первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» грошової вимоги до боржника [PERSON] , позбавляє суд, у тому числі, можливості перевірити правильність нарахування поданого розрахунку заборгованості у частині процентів, з урахуванням правових висновків, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18), відповідно до яких, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своєму позові позивач зазначає, що розмір заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 14\~300,82 грн., з яких: 90285,16 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 0,86 грн. по відсоткам; 5\~014,80 грн. по комісії. При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, позивачем надано не було, тоді як тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Позивачем на підтвердження суми заборгованості не було надано належних доказів, як то розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, які б вказували на розмір наданого кредиту, сплачених сум, тощо. З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed