Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

В листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг 29 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://bizpozyka.com/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем укладено договір № 469070-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».\~Відповідно до\~умов договору,\~банк надав\~відповідачці грошові\~кошти в\~сумі 5000\~гривень,\~строком на\~24\~тижні,\~тобто до\~14\~грудня 2023\~року на\~умовах сплати\~процентів за\~користування кредитом\~у розмірі\~1,14462815\~%\~Протягом дії\~кредитного договору\~відповідачка систематично\~не виконувала\~належним чином\~договірні зобов`язання\~в частині\~своєчасного погашення\~кредиту та\~допустила прострочену\~заборгованість по\~кредиту,\~яка станом\~на 14 листопада 2024 року становила 21709 гривень 06 копійок, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 5000 гривень, заборгованість за відсотками 15959 гривень 06 копійок та комісія 750 гривень. Оскільки, відповідачка у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути неї нього в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https: //bizpozyka.com/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 469070-КС-001, за умовами якого, позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 5000 гривень, шляхом перерахування на картковий банківський рахунок строком на 24\~тижні0,\~тобто до\~14\~грудня 2023\~року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,14462815 %. Кредитний договір відповідачкою підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) UA-3219. Згідно частини 1 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частин 1, 2 статті 639\~ЦК\~України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Бізнес Позика» (https://bizpozyka.com/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Бізнес Позика» (Кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно п.\~2.1.1\~розділу «Правил\~надання споживчих\~кредитів»,\~заявник на\~сайті ТОВ\~«Бізнес Позика»,\~здійснив заповнення\~заявки на\~отримання кредиту,\~вказав всі\~дані,\~відмічені в\~заявці в\~якості обов`язкових\~для заповнення;\~заявка подавалась\~відповідачем через\~ІТС (п.\~2.12.1\~Правил);\~при поданні\~заявки заявник\~зобов`язаний надати\~повні,\~точні та\~достовірні особисті\~данні,\~що необхідні\~для прийняття\~кредитодавцем рішення\~про можливість\~надання кредиту,\~у разі\~використання електронної\~ідентифікації заявника\~за допомогою\~його даних\~в банку\~де він\~обслуговується (BANKID)\~(п.\~2.14\~Правил);\~позивач проінформував\~відповідача про\~прийняте рішення\~щодо видачі\~кредиту через\~смс -\~повідомлення на\~телефонний номер\~та електронним\~листом на\~адресу електронної\~пошти позивача\~та розміщення\~інформації в\~Особистому кабінеті\~(п.\~2.24\~ Правил);\~відповідач надав\~відповідь позивачу\~електронним повідомленням\~про ознайомлення\~та повне\~і безумовне\~прийняття (акцепт)\~оферти,\~підписаного електронним\~підписом одноразовим\~ідентифікатором,\~надісланим в\~смс -\~повідомлені (п.\~3.1.4\~Правил), у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; позивач надав підтвердження про укладання договору шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті відповідача та направлення примірника договору на адресу електронної пошти відповідача (п. 3.1.8 Правил). Варто зазначити, що відповідно до п. 2 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із нарахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Як вбачається з вищенаведених правил надання кредиту при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Вказаний кредитний договір було підписано одноразовим ідентифікатором, який надається позичальнику на веб-сайті кредитодавця або смс - повідомленням. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Відповідно до ч. 13 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 100 ЦПК України. На офіційному веб-сайті ТОВ «Бізнес Позика» (https://bizpozyka.com/), у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Бізнес Позика» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті «Бізнес Позика» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Більше того, обставина отримання відповідачкою кредиту від позивача окрім підписаного договору кредиту підтверджується дослідженою судом інформаційною довідкою № 591/11 від 15 листопада 2024 року про перерахування суми кредиту 29 червня 2023 року ТОВ «Платежі онлайн», відповідно до яких було здійснено перерахування кредитних коштів на платіжну банківську карту відповідачки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість станом на 14 листопада 2024 року за основною сумою боргу 5000 гривень, заборгованість за відсотками 15959 гривень 06 копійок. Вирішуючи питання щодо стягнення комісії суд виходить з наступного. Статтею 204\~ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Позивачем в пункті 2.5 кредитного договору встановлено обов`язок позичальника сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 750 гривень, але вказаний пункт договору порушує статті 11, 18, 19\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» та є грубим порушенням чинного законодавства. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Враховуючи те, що позивачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 2.5 кредитного договору, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту, є нікчемним. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року за № 496/3134/19, яка є обов`язковою для виконання судами України. За вказаних обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за управління кредитом слід відмовити за безпідставністю. Крім цього, відповідно до п. 1 ч ст. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: partial