Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Представник АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» Рябова С.П. звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31714,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2007 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі в.о. керуючого Куп`янською філією відділенням № 939 Ківшар Ольги Миколаївни та Крикуном Олексієм Миколайовичем укладено Кредитний договір № 1017. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу кредит надано в розмірі 65913,00 грн на строк 20 (двадцять) років з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 26.12.2027, на придбання квартири (або поверхового жилого будинку та земельної ділянки) за договором купівлі-продажу від 26.12.2007, розташованої (розташованого) за адресою: [ADDRESS] , зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 14,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. На виконання умов укладеного Кредитного договору, Банк надав Кредит одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Продавця квартири. Таким чином, АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином. Однак, відповідач порушив свої обов`язки встановлені Кредитним договором, в частині своєчасної сплати платежів по кредиту (по основній сумі боргу та нарахованим процентам), остання оплата була проведена 11.02.2022 на суму 870,00 грн. Зазначене порушення кредитних зобов`язань призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитом. Станом на 27.11.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить у загальному розмірі 31714,75 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23163,02 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 8551,73 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2025 провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду невідомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 282-284 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. 27.12.2007 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі в.о. керуючого Куп`янською філією відділенням № 939 Ківшар Ольги Миколаївни та Крикуном Олексієм Миколайовичем укладено Кредитний договір № 1017. Кредит наданий в розмірі 65913,00 грн на строк 20 (двадцять) років з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 26.12.2027, на придбання квартири (або поверхового жилого будинку та земельної ділянки) за договором купівлі-продажу від 26.12.2007, розташованої (розташованого) за адресою: [ADDRESS] , зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 14,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту ануітетними платежами в сумі 867,04 грн та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01.01.2008 на відповідні рахунки Позичальника, відкриті у Куп`янській філії 939 ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 26.12.2027. Проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № [NUMBER] y Куп`янській філії відділенні № 939 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. При розрахунку процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата с датою закінчення операції. (п.п. 1.5-1.6.1.2 Кредитного договору). Таким чином, позивач АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, права Банку: - вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору (п.п. 4.2.1.); - при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором (п.п. 4.2.2.) та ін. Згідно з п. 4.3. Кредитного договору, до обов`язків Позичальника належить: - належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором (п.п. 4.3.1.); - повернути Кредит в сумі 65913,00 (шістдесят пять тисяч девятсот тринадцять) грн, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором (п.п. 4.3.2.); - у разі порушення умов цього Договору та/або Іпотечного договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій (п.п. 4.3.3.); - відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору (п.п. 4.3.5.) та ін. На виконання умов укладеного Кредитного договору, Банк надав Кредит одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Продавця квартири, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках. Однак, відповідач порушив свої обов`язки встановлені Кредитним договором, в частині своєчасної сплати платежів по кредиту (по основній сумі боргу та нарахованим процентам), остання оплата була проведена 11.02.2022 на суму 870,00 грн. Зазначене порушення кредитних зобов`язань призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитом. Згідно п 3.4. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або невиконання чи неналежного виконання Позичальником та або Майновим поручителем будь-яких зобов`язань за Іпотечним Договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: - одноразового прострочення сплати чергового платежу по Кредиту та процентів за користування Кредитом понад 2 (двох) місяців та ін. Виконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми Кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги. У зв`язку з припиненням виконання зобов`язань за Кредитним договором, позивачем у відповідності до п. 3.4. Кредитного договору, 07.10.2024 направлено засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації відповідача, яка зазначена в Договорі та адресу місцезнаходження Предмета іпотеки, цінними листами з описом вкладення, вимогу № 55/5.2-02/124874/2024 від 04.10.2024 про дострокове повернення кредиту, якою було надано тридцятиденний строк для погашення заборгованості в повному обсязі. Зазначена Вимога повернулась позивачу та згідно відмітки АТ «УКРПОШТА» лист було повернуто за зворотною адресою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Таким чином, відповідно до п.п. 3.4. Кредитного договору термін дострокового повернення кредиту вважасться таким, що настав 19.11.2024. Таким чином, відповідачем порушені умови Кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. Станом на 27.11.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить у загальному розмірі 31714,75 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23163,02 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 8551,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін)виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань, станом на 27.11.2024, заборгованість відповідача за Кредитним договором становить у загальному розмірі 31714,75 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23163,02 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 8551,73 грн. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку від 27.11.2024. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований та не надано суду жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості повністю або частково у добровільному порядку. Належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача щодо укладення кредитного договору, наявності заборгованості та її розміру, суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а саме - необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1017 від 27.12.2007 у розмірі 31714,75 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: approved