Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача 25.12.2024 до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 51775,42 грн, понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог в заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зазначено таке. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №2105651609218. Згідно із п.1.1 цього договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, що зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, які нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 (один) рік. Згідно із п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4.в; д) тип процентної ставки\~- фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4700 грн, що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей», згідно із яким 25.02.2021 здійснено переказ коштів за договором №2105651609218 на карту, яка належить позичальнику, у сумі 4700 грн. Згідно із п.п. 1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені\~Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та\~Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п. 4.12. договору, підписуючи цей договір сторони підтверджують свою домовленість та згоду на встановлення договірної позовної давності по всім своїм взаємовідносинам за цим договором строком у 10 років. Підписуючи цей договір сторони підтверджують, що цей договір є договором про збільшення позовної давності та укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~Законом України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 01.12.2021 було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2105651609218. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2105651609218. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №2105651609218. Станом на 30.11.2021 (дата що передувала відступленню права вимоги від ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») загальна заборгованість за договором №2105651609218 від 25.02.2021 становила 94459,91 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4700 грн;\~заборгованість за процентами - 89759,91 грн. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошові вимоги до відповідача в сумі 40602,04 грн, де 4700 грн - сума заборгованості за кредитом, 35902.04 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. Таким чином, відповідно до умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати процентів за користування кредитними коштами не в повному обсязі. Зазначене не протирічить нормам діючого законодавства та відповідає змісту\~ст. 514 ЦК України. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021, а саме в розмірі 40602,04 грн. Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 53857,87 грн не перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що і відображене в розрахунку заборгованості за договором, що наданий товариством при укладанні Договору факторинг№ 1-12 від 01.12.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог, що укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», витяг з якого долучений до позовної заяви, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №2105651609218 від 25.02.2021 в сумі 71399,16 грн, яка складається з: 4700 грн - сума заборгованості за кредитом; 35902,04 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»; 30797,88 грн - сума заборгованості за нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 24.02.2022. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» після набуття права вимоги за Договором, нарахування процентів не здійснювало. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості за договором 2105651609218 від 25.02.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 71399,16 грн, з яких:\~заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4699,24 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 66699,92 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 51775,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4699,24 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47076,18 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. \~\~ ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У наданій позовній заяві наявне прохання щодо розгляду справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувалось. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому\~ЦПК України,\~клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. Інших клопотань в порядку\~ст.222 ЦПК України\~учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 30.12.2024 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 01.01.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті. Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу - на електронну адресу, відповідачу - на його адресу: [ADDRESS] рекомендованим поштовим відправленням, яке 04.02.2025 повернулося до суду із відміткою АТ «Укрпошти»: «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 05.02.2025 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.02.2025 о 13.00 у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В. Нестерчука, 70. Вказана ухвала було надіслано відповідачу за адресою його проживання, до того ж, на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення-повідомлення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Між ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 2105651609218, згідно із п.1.1 цього договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, що нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 цього договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік. Згідно із п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4.в; д) тип процентної ставки -\~фіксована. Указаний договір разом із заявою-анкетою, правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ", графіком платежів, паспортом споживчого кредиту із аналогічними договору № 2105651609218 від 25.02.2021 умовами, прийнято (акцептовано) шляхом використання електронного підпису позичальника, відтвореного використанням відповідачем одноразового ідентифікатора. Кредитор ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується долученою до позовної заяви копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей фор пей» від 02.09.2024, згідно із яким на виконання умов укладеного договору № 2105651609218 позикодавцем 25.02.2021 перераховано грошові кошти на картковий рахунок позичальника у розмірі 4700 грн. ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» згідно із договором від 01.12.2021 №1-12 відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №2105651609218. Відповідно до акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 та реєстру боржників до зазначеного договору факторингу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошові вимоги до відповідача в сумі 40602,04 грн, з яких: 4700 грн - сума заборгованості за кредитом; 35902,04 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021, а саме в розмірі 40602.04 грн. Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 53857,87 грн до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не перейшло. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідно до договору від 10.03.2023 №10-03/2023/01 відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2105651609218. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2105651609218. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 №10-03/2023/01 та реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №10-03/2023/01 від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №2105651609218 від 25.02.2021 в сумі 71399,16 грн, яка складається з: 4699,24 грн - сума заборгованості за кредитом; 66699,92 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» після набуття права вимоги за договором, нарахування процентів не здійснювало. Загальний розмір заборгованості за договором №2105651609218 від 25.02.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до наданого розрахунку заборгованості, становить 71399,16, з яких:\~заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4699,24 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 66699,92 грн. Позивачем з посиланням на врахування принципів розумності, співмірності і пропорційності пред`явлено вимогу стягнути заборгованість у розмірі 51775,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4699,24 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47076,18 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором. V. Оцінка суду Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та відповідачем [PERSON] складають відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.516 ЦК України визначене, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, докази відсутності заборгованості ним суду не подані, тому розрахунок ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судом приймається як достовірний. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах,\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.626, 628 ЦК України). Відповідно до норм ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Згідно з абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. \~Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, підписання договору відповідачем електронним підписом, що було узгоджене сторонами, відповідає вимогам чинного законодавства України, будучі аналогом власноручного підпису. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок про те, що відповідачем грошові кошти за кредитним договором отримано в повному обсязі. Проте, після закінчення строку кредитування [PERSON] умови договору про надання фінансових послуг №2105651609218 від 25.02.2021 своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ЦК України та умови договору, через що виникла заборгованість за кредитом. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч.1, 3\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Слід зауважити, що відповідач відзиву на позовну заяву та контррозрахунку заборгованості не надав, доказів на спростування обставин, зазначених у позові, суду не долучив. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка в частині заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентах, підлягає стягненню з відповідача. Отже, відповідач у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатив проценти за користування ними, а тому з нього на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у порядку переуступки права вимоги слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 51775,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4699,24 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47076,18 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У поданому позові ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 13000 грн. У п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч.8\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частинами 1,2\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024, укладеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 143 від 01.11.2024 із описом наданих послуг та їх вартістю та витягом із акту № 2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 у справі щодо [PERSON] на загальну суму 13000 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведених норм права, обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги (всього 5 годин), обсягом наданих адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню\~у розмірі 5000 грн. Вказану суму суд вважає співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами). Відповідно до ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved