Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

у жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ», звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» є фінансовою установою, що зареєстрована в передбаченому законодавством порядку та здійснює діяльність на ринку фінансових послуг на підставі Свідоцтва ІК № 53 від 12 лютого 2009 року, та здійснює діяльність з надання коштів та банківських металів у кредит на підставі відповідної ліцензії, переоформленої у встановленому законодавством України порядку Національним Банком України 07 березня 2024 року. 29 вересня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (далі - позивач, Товариство) та [PERSON] (далі - відповідач) на підставі електронної заяви відповідача про видачу кредиту від 29 вересня 2023 року укладено кредитний договір №361486, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 3 500,00 гривень, а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі (згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору). Укладення кредитного договору в електронній формі було здійснено з використання інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства клієнт отримує після реєстрації (шляхом створення Особистого кабінету в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства), в ході якої здійснюється також верифікація та ідентифікація клієнта, верифікація його документів та банківської картки, а також номера мобільного телефону (з метою подальшого надсилання одноразових ідентифікаторів для створення електронних підписів у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію»). Обов`язковою умовою встановлення особи позичальника є наявність його фото із паспортом, яке Позичальник надсилає Товариству через інформаційно- телекомунікаційну систему (через Особистий кабінет). Так, в процесі укладання кредитного договору Відповідач пройшов усі етапи верифікації, в тому числі надав власне фото з паспортом в руках та фото документів (копії додаються). Згідно із п.6.12.2. Кредитного договору, «цей Договір укладено українською мовою у формі електронного документу та підписаний електронними підписами одноразовим ідентифікатором. Сторони усвідомлюють, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис Сторони». Так, 29 вересня 2023 року відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства було підписано одноразовим електронним ідентифікатором wp5f6rwd та направлено позивачу заяву на укладання кредитного договору. За результатами розгляду цієї заяви відповідачу була здійснена з боку TOB «ІЗІ КРЕДИТ» оферта щодо укладання кредитного договору із визначенням всіх істотних умов такого кредитного договору. На зазначений в заяві на укладання Кредитного договору мобільний номер телефону був надісланий по СМС код у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (одноразовий ідентифікатор) - wp5f6rwd, який був введений відповідачем в особистому кабінеті інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, та направлений ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» у вигляді електронного повідомлення, в результаті чого було здійснено прийняття пропозиції (оферти) укласти Кредитний договір (акцепт оферти), та здійснено підписання Кредитного договору шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Фактом підписання договору з боку Кредитодавця відповідно до п.п.6.12.2., 6.18. Кредитного договору та п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є накладений електронний підпис одноразовим ідентифікатором - c3qg3v6k, у зв`язку із чим Кредитний договір є підписаний також і з боку ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ». Зважаючи на те, що у відповідача станом на 29 вересня 2023 року була наявна заборгованість за попереднім активним кредитом у розмірі 1 079,31 грн., після укладання Кредитного договору №361486 до нього було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони домовились, що сума грошових коштів у розмірі 1 079,31 грн. спрямовується на погашення заборгованості позичальника за рефінансованим договором автоматично під час видачі Кредитодацем суми кредиту, без проведення додаткових розрахунків між Сторонами, а після погашення заборгованості за рефінансованим договором, фактично отримана позичальником сума грошових коштів складає 2 420,69 грн. Таким чином, з урахуванням Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №361486 від 29 вересня 2023 року, сума кредиту у розмірі 3 500,00 грн. була розподілені наступним чином: 1 079,31 грн. були зараховані в рахунок погашення попереднього кредитного договору, а 1 420,69 грн. були отримані відповідачем на платіжну картку, вказану ним в особистому кабінеті в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Зазначений процес укладання кредитного договору відповідає вимогам законодавства України, що застосовується до правовідносин між позивачем та відповідачем, та опосередковується укладеним кредитним договором, копія якого додана до позовної заяви. Усі документи, які входять до складу кредитної справи, підписані Сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на що Відповідач надала свою згоду (абз. 5 стор. 2 заяви на видачу кредиту). 29 вересня 2023 року о 18:52 за допомогою платіжної системи ЕазуРау (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ») було переказано на зазначений у Договорі картковий рахунок Відповідача ( [NUMBER] ) 2420,69 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо операції перерахунку коштів (транзакція №. 1303075953). Оскільки позивач є небанківською фінансовою установою, яка не здійснює відкриття та обслуговування рахунків, ним в силу закону не може бути надано виписки з банківського рахунку клієнта, тому, з метою підтвердження перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника, Товариство надає бухгалтерську довідку від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАТОВИЙ ДІМ», що, як надавач платіжних послуг відповідно до законодавства України, здійснило зарахування грошових коштів на платіжну картку позичальника (Відповідача). Окремо звертаємо увагу суду, що вказана бухгалтерська довідка є первинним документом та повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У кредитному договорі номер банківської картки зазначений у зашифрованому вигляді, тобто тільки перші шість знаків та останні чотири знаки номеру, у зв`язку з відповідними вимогами законодавства України у сфері безпеки електронних даних та з метою протидії шахрайству з платіжними інструментами. Крім того, відповідно до п. 10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 113 від 03.11.2021, в редакції, що була чинною на дату укладання кредитного договору №361486, «договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом ІВАІЧ, сформований відповідно до вимог нормативно- правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу)». Тобто, позивачем в кредитному договорі зазначено помер банківської картки відповідача саме в такому форматі, як того вимагає чинне законодавство України. Кредит було надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача у національній валюті України на строк 8 тижнів, сукупна вартість кредиту (загальна сума всіх платежів позичальниці з урахуванням процентів) згідно з умовами Кредитного договору становила 4 984,00 грн. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 24 листопада 2023 року. З боку відповідача не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості. Детальна інформація щодо розміру заборгованості наведена у Деталізації нарахувань та обліку платежів за кредитним договором, №361486. Строк виконання відповідачем зобов`язання з повернення наданого кредиту встановлено Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, у формі 8 щотижневих платежів до моменту повного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідач не здійснював платежі вчасно, що призвело до неналежного виконання зобов`язання. Внаслідок неналежного виконання зобов`язання Відповідачем, а саме прострочення внесення платежів, за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 4 984,00 грн., з яких 3 500,00 грн. складає заборгованість з повернення суми кредиту та 1 484,00 грн. - сума процентів за користування кредитом, нарахована відповідно до умов кредитного договору. 09 жовтня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 10 жовтня 2024 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 04 листопада 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20 січня 2025 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання в якому представник просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що 29 вересня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 361486 (а.с. 8 - 12). 29 вересня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 361486 (а.с. 14). Відповідно до п. 1.1, 1.6, 1.8-1.9 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 3 500,00 грн. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 8 періодів, кожен з яких визначається як 7 календарних днів. Проценти за кредитом сплачуються позичальником у складі кожного чергового платежу. Чергові платежі за цим Договором є ануїтетними. Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 4 984,00 грн. та складається із загального розміру кредиту 3 500,00 грн. та загальних витрат за кредитом 1 484,00 грн. Згідно з п. 2.1, 2.4 кредитного договору, реальна річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 7 285.12 %. З урахуванням ануїтетного характеру платежів по кредиту, номінальна процентна ставка є фіксованою та становить 755.81% річних у першому періоді (з першого по 3 платіж) та 5,63% річних у другому періоді (за всіма іншими платежами до кінця строку кредиту). Пунктом 3.2.1 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені цим договором та Графіком платежів. Відповідно до п. 6.16 - 6.17 кредитного договору цей договір укладено з використанням веб-сайту кредитодавця (www.icredit.ua). Технологія укладення Договору: цей договір укладено через Особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця шляхом подання позичальником Заяви на видачу кредиту та необхідних документів і вибору позичальником бажаних умов кредитування, в результаті чого кредитодавцем здійснено, зокрема, розгляд заяви позичальника, оцінку кредитоспроможності позичальника, заходи на виконання вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, формування та надання позичальнику оферти. Позичальник після ознайомлення з істотними умовами оферти та іншою інформацією, отриманою від кредитодавця, надав згоду (акцепт) на укладання цього договору шляхом направлення Кредитодавцю повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Моментом підписання (часом укладання) цього договору є використання його сторонами відповідно електронного підпису та кваліфікованого електронного підпису. Згідно із п. 6.12.2 кредитного договору, цей договір підписаний електронним підписом позичальника та електронним підписом кредитодавця і кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. Сторони усвідомлюють, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором та кваліфікаційний електронний підпис мають таку саму юридичну силу як і власноручний підпис відповідної сторони. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 361486 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора wp5f6rwd. Згідно бухгалтерської довідки за вих. №7/5702 від 10 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», яка адресована ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», повідомлено про успішність операції, згідно договору від 29 вересня 2023 року, а саме, успішний переказ коштів у сумі 2420,69 грн. 29 вересня 2023 року на номер картки [NUMBER] (а.с. 15). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кошти в розмірах на умовах визначених в кредитному договорі на обумовлений строк. Згідно з деталізацією нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором № 361486 станом на 24 вересня 2024 року, відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, що призвело до неналежного їх виконання (а.с. 16). Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 4 984,00 грн., з яких: 3 500,00 грн.- заборгованість з повернення суми кредиту, 1 484,00грн. - проценти за користування кредитом. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 3 вересня 2015 року, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 3 вересня 2015 року, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 3 вересня 2015 року встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 1056 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності надання доказів протилежного відповідачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредтним договором № 361486 від 29 вересня 2023 року в розмірі 4 984 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №000018267 від 17 вересня 2024 року, яка міститься в матеріалах справи. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved