Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

29 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.10.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 35469, яким з нього, [PERSON] , стягнуто заборгованість на користь відповідача АТ «Сенс Банк» в розмірі 58429 грн 70 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 35469 про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» (після перейменування АТ «Сенс Банк») 58429,70 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним нотаріусом виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. було винесено 11 листопада 2021 року постанову про відкриття виконавчого провадження № 67597426; 18 листопада 2021 року постанову про арешт майна боржника; 11 грудня 2021 року постанову про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації (оскільки згідно з Державного реєстру речових прав боржник надає в оренду Фермерському господарству «Весела Гора» м. Бучач Тернопільської області власне нерухоме майно, а саме, земельні ділянки). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 09.02.2023 № 560/5, у зв`язку з набранням законної сили рішенням судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, а також неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю від 21.01.2011 № 8404 , видане на ім`я [PERSON] , було анульоване. Як вбачається з відповіді Київського державного нотаріального архіву від 24.09.2024 № 3194/01-21 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. передав на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2011 по 2022 роки. Проте, відповідно до Акту про нестачу архівних документів № 1 від 27.10.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального округу виконавчі написи не передавав. Відтак, припускає, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису стягувачем, АТ «Сенс Банк», не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Тобто, АТ «Сенс Банк» не було надано нотаріусу розрахунку розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором № 631443421 від 21.08.2020 суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблені відповідачем та третьою особою одноособово, без урахування думки та позиції позивача. Загальновідомо, що документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунки заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Також, виходячи зі змісту відповіді Київського державного нотаріального архіву від 29.04.2024 № 3194/01-21, докази належного направлення йому, як позивачу, письмової вимоги про усунення порушень, а також факту перевірки нотаріусом направлення такої вимоги, об`єктивно відсутні, що, відповідно, призвело до порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. процедури вчинення напису, передбаченої п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відтак, докази того, що кредитор АТ «Сенс Банк» дійсно направляв йому повідомлення про наявну заборгованість об`єктивно відсутні, як і, відповідно, не може бути доказів того, що претензії щодо виплати заборгованості отримувалися. Таким чином, заборгованість за виконавчим написом від 26.10.2021, за реєстраційним номером 35469, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., очевидно, не можна вважати безспірною. Крім того, додатково зазначає, що суму заборгованості за кредитним договором із АТ «Сенс Банк» від 21.08.2020 № 631443421 він не визнає, письмову вимогу від АТ «Сенс Банк» в межах кредитного договору із АТ «Сенс Банк» від 21.08.2020 № 631443421 він не отримував, а заборгованість за сумою кредиту, яка запропонована виконавчим написом до стягнення, не відповідає дійсності. Зважаючи на викладене, нотаріальну дію приватним нотаріусом Бригідою В.О. було вчинено без дотримання вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат» та п.п.3.1 п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Виходячи зі змісту відповіді Київського державного нотаріального архіву від 24.09.2024 № 3194/01-21, можна дійти обґрунтованого припущення про те, що в матеріалах, які мали бути надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О. для вчинення виконавчого напису від 26.10.2021 за реєстраційним номером 35469, не було і не могло бути нотаріально посвідченого кредитного договору з АТ «Сенс Банк» від 21.08.2020 № 631443421, так як він не посвідчувався нотаріально. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в\~\~порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою витребувано з Київського державного нотаріального архіву (03151, м. Київ, проспект Повітряних Сил 76-Г) належним чином засвідчену копію виконавчого напису, вчиненого 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 35469, а також усіх документів, на підставі яких вчинено вказаний виконавчий напис. Окрім того, витребувано від Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, 03150) копії всіх документів на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис від 26.10.2021, зареєстрований в реєстрі за № 35469, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості в розмірі 58429 грн 70 коп. 26 листопада 2024 року від представника відповідача АТ «Сенс Банк», Панченка Д.В., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відзив мотивує тим, що позовні вимоги заперечує, оскільки вважає їх необґрунтованими. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису жодних правових підстав повідомлення позивача нотаріусом про вчинення виконавчого напису не було та посилання, що він не міг ніяким чином заперечувати проти нарахованих сум є необґрунтованими. Крім того, за відсутності в матеріалах справи документів, які слугували вчиненню виконавчого напису, а отже, відсутність доказів його вчинення, вважає, що є підставою для відмови в позові. Щодо посилання позивача, що банком приватному нотаріусу не було надано виписку по кредиту, то дані твердження не відповідають дійсності. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано виписку по рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 631443421. Так, згідно виписки станом на 06.09.2021, включно, заборгованість перед АТ «Альфа Банк» за кредитним договором 631443421 становить 57779,70 грн та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Згідно направленої боржнику письмової вимоги (повідомлення), останньому було надано термін для погашення заборгованості до 06.10.2021. Станом на дату 27.10.2021 АТ «Альфа Банк» повідомило, що станом на 27.10.2021 заборгвоаність [PERSON] за кредитним договором 631443421 від 21.08.2020 не погашена. Також, згідно реєстру поштових відправлень про направлення рекомендованого повідомлення № 560, який посвідчений печаткою укрпошти, на адресу [PERSON] 10.09.2021 було направлено рекомендованим повідомленням вимогу про погашення заборгованості. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. Посилання позивача, що правових підстав на вчинення виконавчого напису немає, спростовуються тим, що ЗУ «Про нотаріат», як нормативний акт вищої юридичної сили, містить норму про правову можливість вчинення виконавчого напису для стягнення грошових сум на документах, що встановлюють заборгованість, ніж підзаконний акт, тому жодної законодавчої заборони вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості немає. Жодних змін до закону з цього приводу внесено не було. Зважаючи на викладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 26 листопада 2024 року від представника відповідача АТ «Сенс Банк», Панченка Д.В., надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій він просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] до АТ «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець Мелих А.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У заяві посилається на те, що виконавчий напис було вчинено 26.10.2021 про що повідомлялось вимогою боржника, а позовну заяву позивач подав 29.10.2024, тобто, зі спливом 3-річного строку для звернення з позовом. Поважних причин пропуску строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, позивачем не наведено. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 35469 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 631443421 від 21.08.2020, укладеним з АТ «Альфа Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.05.2021 по 06.09.2021. Сума заборгованості складає 57779,70 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 48530,76 грн, прострочена заборгованість за комісією та процентами 0,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 9248,94 грн, строкова заборгованість за комісією та процентами 0,00 грн, плата за вчинення даного виконавчого напису 650 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» складає 58429,70 грн. У вказаному виконавчому написі зроблено відмітку, що він набрав чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто, з 26 жовтня 2021 року. Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області відкрито виконавче провадження № 67597426 з примусового виконання виконавчого напису № 35469, вчиненого 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» з [PERSON] заборгованості в розмірі 58429,70 грн. За даними постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 67597426 від 11.12.2021, приватним виконавчем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. встановлено, що заборгованість боржника не сплачено. Згідно з Державного реєстру речових прав боржник надає в оренду ФГ «Весела Гора» власне нерухоме майно, а саме земельні ділянки, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] . Окрім того вказаною постановою вирішено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5842,97 грн. Згідно Наказу міністра Міністерства юстиції України Д.Малюська № 560/5 від 09.02.2023 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21 січня 2011 року за № 8404 на ім`я [PERSON] анульовано. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву Гуль Л.О. № 3194/01-21 від 24.09.2024, наданої на запит адвоката Іващука В. від 21.08.2024, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. передав на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2011 року по 2022 рік. Одночасно повідомили, що відповідно до акту про нестачу архівних документів № 1 від 27.10.2023, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не передав виконавчі написи на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Згідно відповіді державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву № 187/01-21 від 27.01.2025, на ухвалу суду у справі № 595/1760/24, документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2011 по 2022 роки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. знаходяться в приміщенні Київського державного нотаріального архіву на підставі наказу Міністерства юстиції України № 560/5 від 09.02.2023 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю», виданого на ім`я [PERSON] »; наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві № 231/6 від 13.02.2023 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] »; акту № 67 приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву від 27.10.2023; акту № 1 про нестачу архівних справ (документів) від 27.10.2023. Відповідно до акту № 1 про нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] до Київського державного нотаріального архіву від 27.10.2023 виконавчі написи та документи на підставі яких вони вчинені до Київського державного нотаріального архіву не передавались. Представник відповідача АТ «Сенс Банк», Панченко Д.В., до відзиву на позовну заяву долучив копії документів, які в нього наявні, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис від 26.10.2021, зареєстрований в реєстрі за № 35469, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 58429 грн 70 коп., зокрема: список №20210905 АР/ Альфа 1086 від 19.09.2021 щодо надсилання поштового відправлення [PERSON] , та виписку АТ «Альфа Банк» з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 631443421, згідно з якою сума заборгованості [PERSON] перед АТ «Альфа Банк» за кредитним договором 631443421 від 21.08.2020 станом на 06.09.2021 становить 57779,70 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 48530,76 грн та строкова заборгованість за сумою кредиту 9248,94 грн. Аналізуючи доводи сторін суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Зокрема, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання (ч. 1ст. 89 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення виконавчого напису здійснюється у порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5(далі - Порядок). Зокрема, згідно п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (п. 3.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(п. 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку). Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника. У цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій (п.п. 5.1, 5.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса (п.п. 7.1, 7.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (п. 7.6 глави 16 розділу ІІ Порядку). Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені\~статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження»(п. 4 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172\~(в редакції на час вчинення напису) для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Згідно правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Також, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису(стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, Верховним Судом у постановах від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, від 21 жовтня2020 року у справі № 172/1652/18, від 08 серпня 2022 року у справі № 752/16820/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 278/2416/21, від 28 червня 2023 року у справі №758/3725/21 неодноразово нагадувалося судам, що встановлення під час вирішення спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню тієї обставини, що укладений між банком та позичальником кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, вказує на наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку, а саме, без урахування того, що підтвердження заборгованості в кредитних відносинах (за винятком нотаріально посвідчених кредитних або пов`язаних з ними договорів) не може здійснюватися в порядку вчинення виконавчого напису. Кредитний договір № 631443421 від 21.08.2020, укладений між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» не був нотаріально посвідчений, що стверджується позивачем та не спростовано відповідачем, а тому поданий стягувачем для вчинення виконавчого напису договір не відповідав вимогам Переліку. Будь-яких даних щодо наявності нотаріально посвідченого кредитного договору № 631443421 від 21.08.2020 відповідачем суду не надано. За наведених обставин, неможливо встановити відповідність поданих стягувачем для вчинення виконавчого напису документів вимогам Переліку. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц. Крім того,\~слід брати до уваги постанову Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, в якій викладено наступний правовий висновок: відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 у постанові від 02 липня 2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справ № 361/1488/19 зазначено про те, що безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Суд встановив, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення АТ «Альфа Банк» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» до відзиву долучив список № 20210905 АР/ Альфа 1086 від 19.09.2021 щодо надсилання поштового відправлення [PERSON] , однак, докази отримання [PERSON] такого повідомлення в матеріалах справи відсутні. Відтак, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними, оскільки боржник у строк, не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису, не був обізнаний про борг, його розмір, а тому не міг виставити заперечення кредитору щодо невідповідності заявленої до стягнення суми його кредитним зобов`язанням. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. У спорі, який виник, заборгованість [PERSON] є спірною, оскільки позивач її не визнає шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи усі вищевикладені обставини, норми матеріального права та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності. Перевіряючи обґрунтованість вказаної заяви, суд виходить з наступного. Так, згідно ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до п.19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у\~період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З 24 лютого 2022 року відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено режим воєнного стану. Окрім того, суд звертає увагу, що виконавчий напис вчинено 26 жовтня 2021 року, а позивач звернувся до суду із позовною заявою, направивши її на адресу суду засобом зв`язку «Укрпошта» 20 жовтня 2024 року, що вбачається зі штампу на конверті, в межах визначеного статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. З огляду на зазначене та встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки, звернувшись до суду з відповідним позовом позивач не пропустив строків позовної давності. Окрім цього, зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved