Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

24 грудня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій останній прохає шлюб між ним та нею [PERSON] , зареєстрований 01 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 08, - розірвати. Позов обґрунтовує тим, що у їхньому шлюбі народився спільний син, який досяг повноліття. Тривалий час вони не проживають разом, кожен з них має іншу сім`ю, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Шлюб розривають вперше. Майновий спір відсутній. Спір про місце проживання дитини не мають, так як син досяг повноліття. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 24.12.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 17 січня 2025 року позов прийнятий до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 19 лютого 2025 року. У судове засідання 19 лютого 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримуює та прохає задовольнити. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань не подала. Відповідно до положень ч.1 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, про що постановлено ухвалу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2002, виданим Виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 08 (а.с.6). Від зазначеного шлюбу сторони мають одного спільного сина, який досяг повноліття. Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідачка свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловила, відзив на позов не подала. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, у зв`язку з небажанням відповідачки припинити шлюб за взаємною згодою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач немає наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання дитини на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved