Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

26 вересня 2024 року представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] має на вихованні двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей померла [INFO] . Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не здійснює за ними належний догляд і контроль, не піклується про їх здоров`я, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умови для отримання ними освіти. Крім того, відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, постійно збирає за місцем свого проживання осіб сумнівної поведінки, з якими вживає алкогольні напої, на придбання яких витрачає державну соціальну допомогу. Умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , незадовільні, відключено електропостачання. Відповідач неодноразово притягувався Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Згідно наказу служби у справах дітей виконкому районної у місті ради від 16.05.2022 № 58-П, діти перебувають на обліку як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. З відповідачем проводились представниками служби у справах дітей виконкому районної у місті ради, Криворізького міського центру соціальних служб, ювенальною превенцією Криворізького районного управління поліції відповідна індивідуально-профілактична робота, спрямована на збереження для дітей біологічної родини. Проте, проведена робота не дала позитивних результатів. Посилаючись на вищевказані обставини представниця позивача просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представниця позивача Рассомаха С.А. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтвпро народження батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 245, [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 07.03.2024 встановлено, що сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Будинок складається з двох кімнат, розмір житлової площі 32 кв.м, електропостачання та водопостачання в наявності. Санітарно-гігієнічні умови незадовільні. Родина складається з батька [PERSON] , та дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матеріальний стан родини складається з неофіційного заробітку батька різноробочим, та виплати по втраті годувальника. Для дітей не створені належні умови для їх виховання та розвитку. Наказом виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Служби у справах дітей від 16.05.2022 № 58-П, взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесено інформацію про дітей до Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти», сформовано особову справу на дітей, персональний склад міждисциплінарної команди для забезпечення найкращих інтересів дітей. 26 жовтня 2022 року Криворізький міський центр соціальних служб виконкому Криворізької міської ради звертався листом до служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради щодо перевірки стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] . 09 травня 2023 року в.о. директора Криворізька гімназія № 60 Криворізької міської ради Малай С. зверталася листом до служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради щодо притягнення до відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також, листами від 31.05.2023, та від 23.05.2024 начальник СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Шевченко К. звертався до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Чумак О. із повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП (не виконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей). Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Представником позивача заявлену вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини, та на думку суду вказаний розмір аліментів відповідатиме гармонійному розвитку дітей. Згідно висновку виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 23.12.2024 № 5/33-4773, виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що відповідач у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved