Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

18 жовтня 2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] . На виконанні у Першому відділі ДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області перебувало виконавче провадження ВП №20792183 з примусового виконання судового наказу №2н-5251 від 30.10.2008 року про стягнення боргу в сумі 14783 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 14 коп. з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». 02.12.2008 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, на підставі якої було накладено арешт на нерухоме майно Позивача та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав. [PERSON] , свої зобов`язання з погашення заборгованості згідно судового наказу №2н-5251 від 30.10.2008 року, виконав в повному обсязі. Стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» направив позивачу довідку від 18.09.2024 року № 81-23/2/90160, у якій було зазначено, що в [PERSON] заборгованість за кредитним договором відсутня. З метою з`ясування обставин справи та зняття арешту, позивач звернувся з заявою до Першого відділу державної виконавчої служби головного Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Хмельницька область, на що йому надано лист-відповідь від 28.07.2024 року №108187, у якому було повідомлено що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження №20792183 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку)». Також наведеним вище листом, було повідомлено що виконавче провадження знищено. Оскільки будь-які відкриті виконавчі провадження по відношенню до позивача відсутні, а також враховуючи наявність довідки від 18.09.2024 року № 81-23/2/90160 АТ «Райффайзен Банк Аваль» про відсутність заборгованості, позивач просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна, накладений згідно постанови міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції б/н від 02.12.2008 року, номер запису про обтяження: 8250782 від 02.12.2008 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12.11.2024 року до суду надійшли письмові заперечення від відповідача Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим що у відділі ДВС відсутні відомості про погашення заборгованості та виконавчі провадження були завершені у зв`язку із відсутністю у боржника майна та коштів, на яке за законом може бути звернуто стягнення. Протокольною ухвалою суду від 13.11.2024 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ «Райффайзен Банк». 13.01.2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Від представника третьої особи до суду також надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1997 року та повідомлення Хмельницького БТІ №747944 від 01.08.2024 року. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №396544260 від 25.09.2024 року вбачається, що на частки вище зазначеної квартири державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Лисим М.Г. був накладений арешт нерухомого майна на підставі постанови б/н від 02.12.2008 року, реєстраційний номер обтяження: 8250782, власником зазначено « [PERSON] ». Згідно наданих відповідачем відомостей на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували наступні виконавчі провадження: ВП №43525604, ВП №20792183, ВП №48649510, ВП №30414089, ВП №49880339, ВП №49880339, які були завершені на підставі ст.ст. 47, 48 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна та коштів, на які за законом може бути звернуто стягнення. На підставі ч. 1 розділу Х та ч.ч. 1,2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 р. №1829/5, наведені вище виконавчі провадження були знищені за закінченням терміну їх зберігання. На момент розгляду справи в суді щодо позивача відсутня інформація в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо будь-яких відкритих виконавчих проваджень, де б позивач виступав боржником, також відсутня інформація щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників. Окрім того, АТ «Райффайзен Банк» надано довідку про відсутність заборгованості [PERSON] перед банком. При цьому, арешт, накладений постановою державного виконавця міського відділу ДВС ХМРУЮ Лисого М.Г. б/н від 02.12.2008 року, не знято, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.09.2024 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом об`єктивно встановлено, що арешт накладений на нерухоме майно позивача державним виконавцем при завершенні виконавчого провадження знято не було. При цьому, відповідачем не зазначено будь-яких правових підстав для продовження існування арешту нерухомого майна та існування відповідних записів про обтяження (арешти) у державних реєстрах. У статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном». Відтак, не скасований арешт на майно [PERSON] при відсутності відкритих виконавчих проваджень та будь-яких майнових претензій до нього, є порушенням закріпленого Конституцією України (стаття 41) права кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд вважає, що позивач позбавлений права вільно розпоряджатися власним майном, а підстави для скасування накладеного арешту в позасудовому порядку відсутні згідно вимог чинного законодавства. Враховуючи вище викладене, а також те, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо будь-яких відкритих виконавчих проваджень, де б позивач виступав боржником, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту нерухомого майна, а саме: частини квартири [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються, оскільки сторона позивача не наполягає на їх відшкодуванні. На підставі викладеного,

Outcome: approved