Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У листопаді 2023 року представник Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області Лененко Ю.К. подала до Новоодеського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої\~пенсії в розмірі 12398,17 грн. Позовні вимоги обгрунтовує наступним. [PERSON] , [INFO] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №1058 з 17.09.2009. 21.12.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника. До заяви відповідачем було надано, зокрема, довідку від 14.11.2017 №1974, яка підтверджує його навчання на ІІ курсі Технологічного- економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Кінцевий термін навчання зазначено червень 2020 року. З листа Технологічного-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету від 07.02.2020 року №3 вбачається, що відповідач відрахований з навчального закладу за невиконання індивідуального навчального плану наказом від 13.02.2019 року №126-к. Зазначає, що відповідач був повідомлений про обов`язок повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, що підтверджується підписаною ним особисто пам`яткою пенсіонеру від 21.12.2017року. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.03.2019 по 30.08.2019 в сумі 12398,17 грн. Відповідач листом від 21.02.2020 №1400-0412/8/5927, був повідомлений про необхідність повернення на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії, натомість грошові кошти в добровільному порядку повернуто не було, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 06.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області Лененко Ю.К. не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 279, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації проживання, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 17.09.2009 року [PERSON] , [INFO] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №1058. 21.12.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника. З копії довідки від 14.11.2017 №1974, вбачається, що відповідач навчався на ІІ курсі Технологічного- економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Кінцевий термін навчання зазначено червень 2020 року. З листа Технологічного-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету від 07.02.2020 року №3 вбачається, що відповідач відрахований з навчального закладу за невиконання індивідуального навчального плану наказом від 13.02.2019 року №126-к. Відповідач [PERSON] був повідомлений про обов`язок повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, що підтверджується підписаною ним особисто пам`яткою пенсіонеру від 21.12.2017року. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.03.2019 по 30.08.2019 в сумі 12398,17 грн. 21.02.2020 начальником відділу з питань виплати пенсій №11 С. Дяченко листом за №1400-0412/8/5927, [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії, до листа було додано довідку від 19.02.2020 розрахунку суми переплати пенсійної виплати по о/р № [NUMBER] , натомість грошові кошти в добровільному порядку відповідачем повернуто не було. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.36 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія в зв`язку з втратою годувальника призначається працездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності. Непрацездатним членам сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. \~ \~ \~ \~Відповідно до пп.6 п.2.3 Порядку та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно- технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання. Згідно до ст.102 Закону України №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частинами 1, 4 ст.103 Закону №1788 встановлено, що Суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №1058- ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадках, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного суду від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17). У ході судового розгляду справи суд встановив, що відповідач [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області як одержувач пенсії в зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки, відповідач не повідомив Головне управління пенсійного фонду у Миколаївській області про його відрахуванням з навчального закладу, йому було продовжено виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 13.02.2019 року відповідач не мав. При цьому, отримані грошові кошти, як переплату пенсії за період з 01.03.2019 по 30.08.2019 в сумі 12398,17 грн в добровільному порядку відповідач не повернув. Відтак, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку зібраним доказам в цілому, так і кожному доказу, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав, передбачених ч.1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст.1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з 01.03.2019 по 30.08.2019 в сумі 12398,17 грн . Відтак, позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те,що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витратив розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved