Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якій просить визнати за нею право власності на 2222/117000 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 2222/117000 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя 23.01.2003 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Київської нотаріальної контори Іваненко Р.С., відповідно до якого заповіла позивачу вказану частину домоволодіння. У встановлений законом строк позивач звернулася до Чотирнадцятої Київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремською Ж.В. № 02-31/1033 від 02.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна та кола спадкоємців [PERSON] , оскільки рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2001 за [PERSON] було визнано право власності на 2222/117000 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у той час як відповідно до інформаційної довідки ПБ-2023 № 46, виданої КП КМР «КМ БТІ» 08.02.2023 за [PERSON] зареєстровано право власності на 2222/11700 частини цього домоволодіння. Крім того, оскільки будинкова книга за вищевказаною адресою до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не була передана, тому не можливо встановити осіб, які проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 12.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.01.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Представник Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2022. Відповідно до заповіту від 23.01.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2-439, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С., [PERSON] заповіла належну їй на праві власності частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Відомості щодо вказаного заповіту зазначені в Інформаційній довідці з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 193860076 від 05.01.2023. З архівної довідки № 157/01-14 від 24.01.2023, виданої Київського державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України, вбачається, що за даними архівного фонду № 35 знаходиться заповіт від імені [PERSON] , посвідчений Четвертою київською державною нотаріальною конторою 23.01.2003 за реєстровим № 2-439, текст якого викладений на бланку серії ВАС № 935807. Крім того, 16.02.2009 [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області, та зареєстрований в реєстрі за № 6, яким остання заповідала [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (державний акт ЯГ № 162496, виданий 23.11.2006 Шаліївською сільською радою), земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2786 га (державний акт ЯГ № 162497, виданий 23.11.2006 Шаліївською сільською радою) та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7073 га (державний акт ЯГ № 234201, виданий 23.11.2006 Сквирського райдержадміністрацією). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71090852 від 05.01.2023, станом на день заведення спадкової справи № 2/2023 вищевказані заповіти були чинними. 05.01.2023 позивач звернулася до державного нотаріусу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Чотирнадцятою київської державної нотаріальної контори Ястремською Ж.В. була заведена спадкова справа № 2/2023 (номер у спадковому реєстрі - 70118414), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71091111 від 05.01.2023. 27.02.2023 відповідач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 02.05.2024 позивач звернулася до державного нотаріусу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою № 02-31/1033 від 02.05.2024 державним нотаріусом Чотирнадцятої київської нотаріальної контори Ястремською Ж.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2222/117000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна та кола спадкоємців [PERSON] , оскільки рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2001 за спадкодавцем [PERSON] було визнано право власності на 2222/117000 частку домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у той час як відповідно до інформаційної довідки ПБ-2023 № 46, виданої КП КМР «КМ БТІ» 08.02.2023 за померлою [PERSON] зареєстровано право власності на 2222/11700 частин цього домоволодіння. Крім того, оскільки будинкова книга за вищевказаною адресою до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не була передана, тому не можливо встановити осіб, які проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та тим самим фактично прийняли спадщину. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2001 у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] було визнано право власності на 2222/117000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення має виправлення щодо частин домоволодіння, право власності на які визнано за [PERSON] , шляхом зробленого перед підписом судді Одинця В.М. застереження, що правильним слід вважати частину «2222/11700». З наданої позивачем інформаційної довідки № 413650509 від 17.02.2025 щодо об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] , убачається, що домоволодіння за вказаною адресою складається саме з 117000 частин. Проте, з інформаційної довідки ПБ-2023 № 46 від 08.02.2023, виданої КП КМР «КМ БТІ», вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро за [PERSON] зареєстровано право власності на 2222/11700 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2001. Листом Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104/22-34 від 12.01.2023повідомлено, що [PERSON] з 09.02.2002 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 113265563 від 30.05.2024 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З Листа заступника завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж.В. № 1219/02-14 від 29.05.2024 вбачається, що станом на 29.05.2024 спадкоємцями за заповітом померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.ч. 1, 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно із п.п. 4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як було встановлено судом, постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської нотаріальної контори Ястремської Ж.В. № 1033/02-31 від 02.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2222/117000 частку домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через розбіжності даних у правовстановлюючих документах з даними реєстрових книг БТІ, а також складнощі, пов`язані зі встановленням кола спадкоємців, з урахуванням того, що позивач є спадкоємицею за заповітом, яка у строк, визначений законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідач позов визнав, суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на 2222/117000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved