Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст позовної заяви 03.01.2024 АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості(а.с. 1-4). В обґрунтування позову зазначено, що 17.09.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-220530. Згідно із п. 1. кредитного договору банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Згідно із п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту складає 153 000 грн. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, строк (термін) кредитування вказано до 16.09.2024. Згідно із п. 2.4. Кредитного договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: 128 933, 66 грн., а інша частина коштів за Кредитним договором на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника, передбаченої у п. 2.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. Вказує, що внаслідок невиконання відповідачкою належним чином умов договору, утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 177584,89 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 109115,16 грн.; заборгованості за відсотками 68469,73 грн. Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № CL-220530 від 17.09.2019 станом на 13.12.2023 у розмірі 177584,89 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 109115,16 грн.; заборгованості за відсотками 68469,73 грн. А також компенсувати витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684, грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 17758,48 грн. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідачка правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористалася. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 11.03.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 99). 09.05.2024, 15.08.2024, 16.10.2024, 04.12.2024, 22.01.2025, представник позивача адвокат Павленко С.В. (діє на підставі довіреності № 13789 від 13.12.2024) надав клопотання про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. 10.12.2024 відповідачкою надано заяву про відкладення розгляду справи. 27.02.2025 відповідачкою надано заяву, в якій останні просила відмовити у задоволенні позову. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] \~звернулася до АТ «Кредобанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала кредитний договір № CL-220530 від 17.09.2019, згідно з яким відповідачці надано кредит на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 153000 грн, а відповідачка зобов`язалася використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором (а.с.37-39). Згідно із п. 2.3. Кредитного договору строк (термін) кредитування складає 60 місяців, терміном до 16.09.2024. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника (п. 3.1. Кредитного договору). За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних (п. 4.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 4.4. кредитного договору загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 175 797, 40 грн., реальна річна процентна ставка 41,19% річних (п. п. 4.5. Кредитного договору). Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 328797,40 грн (п. 4.6. Кредитного договору). Також, відповідачкою [PERSON] \~підписано графік платежів за кредитним договором № CL-220530 від 17.09.2019 та розрахунок сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору (зв. а.с. 39), Паспорт споживчого кредиту (а.с. 40), інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), в яких визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань. 03.11.2023 представником позивача надіслано [PERSON] \~досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яким АТ «Кредобанк» вимагав від відповідачки усунути порушення умов кредитного договору та погасити кредитну заборгованість в розмірі 171560,18 грн (а.с. 49). Відповідачка не виконала зобов`язання по кредитному договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-220530 від 17.09.2019 станом на 13.12.2023 [PERSON] \~заборгувала позивачу: 177584, 89 грн, з яких: 109115,16 грн -\~сума заборгованості за тілом кредиту; 68469,73 грн -\~сума заборгованості за відсотками (а.с. 6-7). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 5, 8, 10). З виписки по рахунку відповідачки [PERSON] \~видно рух коштів по рахунку, в тому числі видача кредиту на суму 153 000 грн (а.с. 11-36). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно ст.ст. 1,\~10,\~12 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 129 Конституції України\~регламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ( ч. 1 ст. 1049\~ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Однак, слід зазначити те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18)). Отже, з урахуванням зміни строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором, позивач втратив право на нарахування процентів з 17.09.2024. Згідно досудової вимоги АТ «Кредобанк» строкові проценти та прострочені проценти у сумі становлять 62445, 02 грн. Водночас, з розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума боргу за відсотками, як поточними, так і простроченими становить 68469,73 грн. При цьому, суд при перевірці здійснених банком розрахунків заборгованості за відсотками, не зміг встановити алгоритм нарахування відсотків утворення різниці у розмірі 6024,71 грн. З огляду на ту обставину, що загальний розмір відсотків визначений у досудовій вимозі становить 62445,02 грн., тому суд вважає, що саме вказана сума підлягає до стягнення з відповідачки. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2\~ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд також зазначає, що надана відповідачкою заява з позицією у відмові позовних вимог позивача, не спростовує та не доводить того факту, що нею не були отримані грошові кошти у відповідності до Кредитного договору № CL -220530 від 17.09.2019. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. Щодо витрат на правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено\~ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 1-4\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Обґрунтовуючи відшкодування витрат на правову допомогу представник позивача надав копію Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 укладеного між АТ «Кредобанк» та Адвокатське об`єднання «Бізнес і право». Разом з тим, надані суду матеріали не містять доказів того, що адвокат Павленко С.В. здійснював надання правничої допомоги від імені АО «Бізнес і право». Його представництво в суді здійснювалось на підставі довіреності № 12783 виданої АТ «Кредобанк». За відкритими даними з мережі Інтернет, адвокат Павленко Сергій Валерійович (номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000531 від 30.11.2018 (Рада адвокатів Чернігівської області, обліковується у Раді адвокатів Київської області), працює адвокатом в Адвокатському бюро «Сергія Павленка». Крім того, представником позивача зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу складають 17 758, 48 грн., тобто 10% від ціни позову, однак жодного доказу на підтвердження обґрунтованості такої суми, матеріали справи не містять. Відтак, підстав для стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу за викладених обставин, суд не вбачає. Щодо судового збору. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 96,60 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 2592,74 грн.

Outcome: partial