Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту постійного її проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, встановлення факту родинних відносин з [PERSON] як між сестрою і братом , визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер їїбрат [PERSON] ,якому належав батьківський будинок по [ADDRESS] .На момент смерті [PERSON] вже проживав із позивачкою, хоча і був зареєстрований у власному будинку. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина на спадкове майно, - його будинок. Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. від 14.11.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки [PERSON] не прийняла спадщину, так як не була зареєстрована зі спадкодавцем на час його смерті та не зверталася з заявою про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї брата, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а реєстрація брата з іншою адресою не вказує на його проживання там. Тому просила встановити відповідний юридичний факт. Крім того, в свідоцтві про народження позивачки її батько вказаний [PERSON] , а мати [PERSON] , тоді як в свідоцтві померлого брата батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Через різне написання імені батька ( [PERSON] та [PERSON] ) і імені матері ( [PERSON] та [PERSON] ) позивачка не може підтвердити факт родинних відносин з рідним братом [PERSON] , тому просила встановити вказаний факт. Також в зв`язку з вказаним та через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка просила визнати за нею право власності на спадковий будинок. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що брат за рікдо смерті почав пити, так як в його будинку жив син з невісткою, то позивачка забрала брата до себе та доглядала аж до смерті. Заповітів брат не залишав, спадщину ніхто не приймав, двоє йогосинів померло, будинок стоїть не доглянутий. Оскільки інших спадкоємцівнема, то вирішили оформити спадщину. Також вказала, що батько за життя записувався і як [PERSON] , і як [PERSON] , а мати і як [PERSON] , і як [PERSON] , тому і виникла така розбіжність в документах. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Нестеренко М.М.позов підтримав, вказав, що в зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва, встановлення вказаних фактів та визнання права власності на майно в судовому порядку є належним способом захисту інтересів позивачки. Представник відповідача - Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши та\~\~оцінивши\~\~надані\~\~докази,\~\~приходить до\~\~висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] в селищі Брусилів Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] , що підтверджується доказами: - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047307906 від 04.10.2024 підтверджується прізвище [PERSON] до реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.8), - в свідоцтві про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 04.10.2024) в графі «мати» зазначено [PERSON] , в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с.6); - з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] №00047310656 від 04.10.2024 встановлено, що у відомостях про батька зазначено [PERSON] , у відомостях про матір зазначено [PERSON] (а.с.7) - Експертним висновком №056/2017-а від 17.10.2024 підтверджено, що записи українського імені Лук`ян (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] №00047310656 від 04.10.2024) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 04.10.2024, свідоцтво про смерть [PERSON] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047307906 від 04.10.2024 [PERSON] / [PERSON] ) у документах є ідентичними; записи українського імені Оксана (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] №00047310656 від 04.10.2024) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 04.10.2024) у документах є ідентичними. (а.с.13) Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 07.11.2024 № 6034, [PERSON] , 1953 р.н. на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована [PERSON] , 1980 р.н. (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.2004 р., спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . (а.с.11) За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №405884374 від 29.11.2024, з 21.05.2004 [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою [ADDRESS] . (а.с.12) Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу від 14.11.2024, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] у зв`язку пропущенням строку для прийняття спадщини. (а.с.14) Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79147780 від 14.11.2024, інформація щодо [PERSON] , який помер [INFO] відсутня (а.с. 15). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79147817 від 14.11.2024, інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с. 16). Згідно технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] є замовником технічної інвентаризації або уповноважена ним особа. (а.с.17-18) В судовому засіданні свідки [PERSON] , та [PERSON] пояснили, що за більш як пів року до смерті брат позивачки [PERSON] вже постійно проживав з позивачкою по [ADDRESS] , сильно пив алкоголь, тому позивачка й забрала його до себе. Законодавство, оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4\~ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вирішуючи позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказане кореспондується з правом особи на встановлення в судовому порядку факту постійного проживання з спадкодавцем, роз`ясненому в п. 2 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується показами свідків та показами допитаної за правилами допиту свідків позивачки. Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 14.11.2024 (а.с.15) підтверджено ту обставину, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна свого брата, заповітів нема, спадкові справи не заводились, з особами, які мають право на обов`язкову частку спадкодавець не проживав. Встановлення вказаного юридичного факту необхідне позивачці для реалізації свого права на спадкування майна за законом після смерті брата, спору з іншими особами не вбачається. Згідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що усудовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику про\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що в ході судового розгляду даної справи знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між братом та сестрою відповідно, оскільки факт їх родинних відносин безсумнівно доведений письмовими доказами та показами свідків, а звернення до суду викликане різним написанням імен батька як [PERSON] та [PERSON] та матері як [PERSON] та [PERSON] , що є тотожними іменами згідно експертного висновку (а.с.13). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення. Розглядаючи позовну вимогу про визнання права власності на спадкове майно суд керується наступним. Згідно\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи ( спадкоємця), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно до вимог ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296\~ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1статті 1297\~ЦК України\~передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] , є спадкоємцем другої черги, інші спадкоємці відсутні, вона фактично прийняла спадщину у вигляді належного [PERSON] будинку, що розташований по [ADDRESS] , право власності на який належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.04.2004. Іншим чином, ніж в судовому порядку, визнати право власності на спадкове нерухоме майно позивач не може в зв`язку з відмовою нотаріуса у вчинені вказаною нотаріальної дії, проте визнання права власності на успадкований позивачкою батьківський будинок є законним та справедливим її інтересом. Отже, позов подано до належного відповідача, позовні вимоги є обґрунтованими. З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, що оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved