Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

08.08.2024 року представник позивача адвокат Павленко С.В., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 10 листопада 2023 року строком дії до 31 грудня 2024 року (а.с.62), звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту №Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року у розмірі 135 346,82 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] 13.07.2018 року був укладений кредитний договір № Z06.00301.004098836, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 49\~999,00 грн., зі сплатою 21,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, але відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений в договорі термін та не сплатила нараховані інші платежі. У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором, сума боргу за кредитним договором станом на 19.12.2023 року становить 135\~346,82 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 45\~842,29 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 34\~746,01 грн.; заборгованості за плату за обслуговування кредиту 54\~758,52 грн., яка не була сплачена відповідачем своєчасно. 19.12.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передало за плату, а ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняло права вимоги до [PERSON] за договором № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018. В подальшому, 22.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» уклали договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло права вимоги до [PERSON] за кредитами від 13.07.2018 № Z06.00301.004098836. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право вимоги до [PERSON] за вище вказаним кредитним договором, що був укладений між АТ «Ідея Банк» та відповідачем. Позивачем вживались заходи, для позасудового вирішення спору, однак відповідач не реагував, тому, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 13.08.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача Ушакевич М.П., яка підтвердила свої повноваження довіреністю від 11 вересня 2024 року, надала 16.01.2025 року поштовим зв`язком заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловила. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, судову повістку отримала 14.01.2025 року, причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Суд, дослідивши матеріали цивільно справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо укладення кредитного договору № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року. Так, 13 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» в особі уповноваженого працівника (Кредитодавець), з однієї сторони та [PERSON] , відповідачем по справі, з іншої сторони, укладено Кредитний договір № Z06.00301.004098836, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 49 999,00 грн. на поточні потреби, зі сплатою змінюваної процентної ставки 21,99 % річних, на строк кредитування 60 місяців, та сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.5-7). Як вбачається з додатку до Паспорту споживчого кредиту (Графік щомісячних платежів за кредитним договором) загальна вартість кредиту становить 171\~961,01 грн., та складається з: суми кредиту 49\~999,00 грн., процентів за користування кредитом 38\~485,69 грн. та плати за обслуговування 83\~476,32 грн. (а.с.10). Банк на виконання умов договору надав відповідачу грошові кошти у сумі 45\~661,19 грн., що підтверджується ордером-розпорядженням №1 від 13 липня 2018 року (а.с.17), з загальної суми кредиту (49 999,00 грн.) було сплачено 4\~337,81 грн. на страхові платежі відповідно до договору добровільного страхування життя № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року укладеного між ПрАТ «Страхова компанія» та [PERSON] (а.с.14-16). Судом встановлено, що [PERSON] не повернула отриманий кредит у встановлений термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 19.12.2023 року становить 135\~346,82 грн. та складається із наступного: заборгованість за основним боргом 45\~842,29 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 34\~746,01 грн. Разом з тим, в розмір заборгованості, заявленої у позові, АТ «Ідея Банк» було включено заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, а саме заборгованість за плату за обслуговування кредиту, в розмірі 54\~758,52 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком складеної директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» (а.с.22), та випискою по рахунку за період з 13.07.2018 року по 19.12.2023 року (а.с.18-21). Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Також ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з правового висновку, який міститься у постанові Великої Палата Верховного Суду у справі №496/3134/19 положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 54\~758,52 грн., не може бути зарахована до розрахунку, тому станом на 19.12.2023 року (на дату укладання першого договору факторингу) загальна сума заборгованості [PERSON] склала 80\~588,30 грн. \~ \~ \~ \~Щодо укладання договорів Факторингу 19.12.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» в особі фінансово-операційного директора [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» в особі директора [PERSON] укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с.26-32). Згідно з п.5.1 Договору факторингу, права вимоги вважають такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання друкованого Реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору, а саме сплати суми фінансування у розмірі 11\~576\~112,00 грн. та підписання Сторонами акту приймання-передачі Реєстрів боржників. Друкований Реєстр\~боржників №1\~за Договором\~факторингу №19/12-2023\~підписаний сторонами\~в той\~самий день\~(а.с.33-35),\~обумовлена сторонами\~сума фінансування\~11\~576\~112,00\~грн.\~була сплачена\~20\~грудня 2023\~року,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~в національній\~валюті №45\~від 20\~грудня 2023\~року (а.с.37), тобто з 20 грудня 2023 року права вимоги були відступлені ТОВ «Оптіма Факторинг». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року, ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року (боржник рахується під номером 808) в сумі 80 588,30 грн., без врахування оплати за обслуговування кредиту, як вже було становлено судом (а.с.34). Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року у розмірі 80 588,30 грн. Надалі, 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» в особі директора [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до за Кредитним договором Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року (а.с.38-42). Відповідно до п. 5.1 Договору факторингу, права вимоги вважають такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання друкованого Реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору, а саме сплати суми фінансування у розмірі 11\~861 032,61 грн. та підписання Сторонами акту приймання-передачі Реєстрів боржників. Друкований Реєстр боржників №3 за Договором факторингу №22/12-2023 підписаний сторонами в той самий день (а.с.43-45), обумовлена сторонами сума фінансування 11\~861 032,61 грн. була сплачена 26 грудня 2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №376 від 26 грудня 2023 року (а.с.46), тобто з 26 грудня 2023 року права вимоги були відступлені ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 року, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року (боржник рахується під номером 808) в сумі 80 588,30 грн., без врахування оплати за обслуговування кредиту, як вже було становлено судом (а.с.44). Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 року у розмірі 80 588,30 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 80\~588,30 грн. (45\~842,29 грн. (заборгованість за основним боргом) 34\~746,01 грн. (заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками). Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України зазначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так як позовні вимоги задоволені частково, стягненню підлягають судові витрати в розмірі 1\~802,93 грн. (80\~588,30 х 3\~028,00 / 135\~346,82). При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 7 000 грн. суд виходить з такого. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до положень п. 1 ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: - договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в якому сторони визначили суму гонорару в розмірі 15,00 % від суми платежу, що надійшла Клієнту від боржників в якості погашення заборгованості за реєстром боржників (а.с.47-50); - додаткову угоду №11 від 23 травня 2021 року (а.с.51); - акт №19 прийму-передачі реєстру боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, де під номером 19 рахується [PERSON] та договір № Z06.00301.004098836 від 13.07.2018 (а.с.52); - актом №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12 червня 2024 року де під номером 19 рахується [PERSON] та зазначено що об`єднання виконано наступний обсяг послуг у цій справі: проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект вивчення документів та підготовлено проект позовних заяви для направлення до суду (а.с.53); - платіжну інструкцію в національній валюті від 13 червня 2024 №760 про перерахування Адвокатському об`єднанню «Правовий діалог» загальної суми гонорару в розмірі 182 000,00 грн. за подання позовної заяви на підставі договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року та відповідно до акту приймання-передачі №1 від 12.06.2024 року (а.с.58); - статутом Адвокатського об`єднання «Правовий діалог, учасниками якого є адвокати Павленко С.В. та Стеценко М.В. (а.с.54-57). За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 7 000 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 7 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial