Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

21.05.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області 06.08.2012. [PERSON] проживала разом з її матір`ю, чоловіком та сином в [ADDRESS] , однією родиною протягом 1980-х-2020-х років. [PERSON] проживала однією сім`єю зі спадкодавицею (її матір`ю), до смерті піклувалася про неї, та до і після смерті матері - користувалася, розпоряджалася спадковим майном, оплачувала комунальні платежі, обробляла земельну ділянку, ремонтувала будівлі та споруди. За вищезазначеною адресою [PERSON] проживала разом з чоловіком та сином, син [PERSON] , навчався в Липецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів імені П. В. Щепкіна Харківської районної ради Харківської області з 1 вересня 2008 року по 28 листопада 2018 року. Мати, [PERSON] брала активну участь у шкільному житті та приділяла належну увагу вихованню сина. Крім того, [PERSON] з 1992 року знаходиться на обліку в амбулаторії села Липці Харківського р-ну Харківської області, куди протягом всього часу зверталась зі скаргами по здоров`ю. Фактичне проживання [PERSON] в [ADDRESS] в період з 1989 року до 05.08.2012 підтверджується також актом обстеження від 10.10.2016, складеним депутатом Липецької сільської ради Топчій О. О. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки в праві спільної власності житлового будинку літ. «А» з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . 24.01.2017 для оформлення спадкових прав [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори. У відповідь, у зв`язку з тим, що документів, які безспірним порядком стверджують факт прийняття нею спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті матері Позивачки не було надано, завідувач державної нотаріальної контори запропонувала звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання разом з матір`ю на час відкриття спадщини. Спадщину у вигляді 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано не було. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про спадщину на 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі відсутності у неї правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями були його дружина в 1/3 частці, син в 1/3 частці, та в 1/3 частці його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 23.03.2020 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області із заявою щодо видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі № 53/2017. Але, Постановою вих. № 968/02-31 від 23.03.2020р. у видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено. Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2020 року № 968/02-31 державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л. М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на підставі ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», яка зобов`язує нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряти, в тому числі склад спадкового майна. Вказана норма закону в частині перевірки складу спадкового майна конкретизується п. п. 4.15 п. 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, згідно якого «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Приписи вищевказаних нормативних актів станом на 23 березня 2020 року нотаріусом не можливо було виконати. 05 лютого 2020 року за реєстровим номером № 1-110 на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку в праві спільної власності на Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Іншу 1/6 частку в заяві до державної нотаріальної контори від 05.02.2020 року [PERSON] просить залишити відкритою за [PERSON] дочкою спадкодавиці. [PERSON] є спадкоємицею за законом після [PERSON] та звернулася із відповідною заявою до державного нотаріуса для оформлення спадщини, вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на нерухоме майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, Позивач не реалізувала своє право на оформлення спадкового майна у встановлений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спосіб, та вимушена звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. В зв`язку з вищевикладеними обставинами вона не має можливості прийняти частину спірного домоволодіння у спадок після смерті матері та зареєструвати майно належним чином. З цих підстав вона вимушена звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Під час підготовки справи до розгляду судом було встановлено, що вирішення даного спору може вплинути на права та обов`язки особи, яка не є стороною у справі, а саме [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку в праві спільної часткової власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами після смерті [PERSON] , спадкоємицею якого в тому числі була мати [PERSON] [PERSON] . Враховуючи предмет позову та з урахуванням матеріалів справи, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, оскільки рішення по даній справі може вплинути на його права та обов`язки. 24 червня 2021р. судом було ухвалено залучити до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . 19 серпня 2021 року від [PERSON] надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження даної справи зі справою №635/2044/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, стягнення грошової компенсації за частку у спадковому майні, яка знаходиться в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т. В., посилаючись на те, що по даним справам є спільний предмет позову визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Разом з тим, [PERSON] не надав жодних доказів на підтвердження наявності в суді вищевказаної справи та стадії її розгляду, що унеможливило суд вирішити питання щодо об`єднання справ в одне провадження у порядку, передбаченому ст. 188 ЦПК України. Надані ним копії позову жодним чином не свідчать про відкриття провадження у справі за даним позовом і стадії розгляду справи, при цьому він не є відповідачем у даній справі. Крім того позовні вимоги за вищевказаним позовом стосувалися іншого майна, тобто іншого предмета спору, а докази прийняття уточненої позовної заяви з вимогами щодо спірного майна за даним позовом відсутні. Враховуючи викладене, правових підстав для задоволення клопотання [PERSON] про об`єднання в одне провадження даної справи зі справою № 635/2044/20, яка знаходиться в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т. В., суд не вбачав, а тому відмовив у його задоволенні. Так, ухвалою суду від 21 січня 2022р. було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про об`єднання в одне провадження даної справи зі справою № 635/2044/20, яка знаходиться в провадженні судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т. В. Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022р. № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передано за підсудністю згідно супровідного листа з вих. № 635/3795/21/15537/2023 від 06.06.2023 р. та відповідно до автоматичної системи документообігу, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023р., справу перерозподілено судді Полтавського районного суду Полтавської області Харабадзе К. Ш. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 6 грудня 2023 року судом було залишено позовну заяву [PERSON] без руху та надано строк 5 днів з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків. Під час попереднього судового засідання 06.12.2023р. судом було визначено невідповідність статусу Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , та запропоновано залучити його до участі у справі в якості відповідача. [PERSON] щодо зміни статусу [PERSON] з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на відповідача зазначає, що спірною є інша 1/6 частка нерухомого майна, право власності та право на спадкування на яку на дату подання позову та на сьогоднішній день не зареєстроване за жодною живою особою. У зв`язку з тим, що спадщину в розмірі 1/6 частки в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] прийнято [PERSON] на підставі ст. 1268 Цивільного Кодексу України, але свідоцтва про право на спадщину вона не отримала, відповідачем було визначено Липецьку територіальну громаду та просила врахувати той факт, що до визначеного судом відповідача [PERSON] , який є власником іншої неспірної частини будівлі жодних позовних вимог [PERSON] не висувається та права позивача він не порушив. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2023 судом було вирішено виключити як третю особу\~\~ [PERSON] і залучити [PERSON] у якості співвідповідача по даній справі та продовжити розгляд цивільної справи. Рішенням Вищої ради правосуддя № 267/0/15-24 від 30.01.2024 року достроково закінчено відрядження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Харабадзе К. Ш. до Полтавського районного суду Полтавської області із 12 лютого 2024 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27.02.2024р. справу № 635/3795/21 передано від судді Харабадзе К. Ш. до судді Путря О. Г. Враховуючи, що Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області з 23.11.2022 року, тому Харківський районний суд Харківської області наділений повноваженнями та достатніми процесуальними можливостями для розгляду справи. Мотивуючись тим, що судовий розгляд позовної заяви Харківським районним судом Харківської області цілком забезпечить ефективність, оперативність, розумність строків розгляду справи судом, та дотримання прав учасників справи, а саме, можливість брати участь у судових засіданнях та реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, визначені ст. 43 ЦПК України, що буде сприяти забезпеченню права сторін на доступ до суду, Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2024 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.07.2024 справу прийнято до розгляду суддею Даниленко Т. П. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2024 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 12.12.2024 від [PERSON] для підтвердження інформації, викладеної в поданих до суду документах, надійшло клопотання про виклик свідків, які можуть підтвердити обставини, викладені в позовній заяві, а саме фактичне проживання [PERSON] в [ADDRESS] в період з 1989 року до 05.08.2012 разом з її матір`ю [PERSON] , чоловіком та сином однією родиною. Зазначені свідки можуть підтвердити факт спільного проживання [PERSON] в [ADDRESS] з її матір`ю [PERSON] на протязі всього її життя в залі судового засідання: [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] (подруга, кума), [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] (сусідка, вчителька), [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] (сусід). Ухвалою від 12.12.2024 до суду були викликані свідки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2024 від Липецької сільської ради Харківського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій просить розглядати справу за наявними в справі матеріалами, та про задоволення позову не заперечують. 04.02.2025 в судовому засіданні були опитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які особисто в судовому засіданні підтвердили фактичне спільне проживання [PERSON] та її матері [PERSON] в [ADDRESS] , в період з 1989 року до 05.08.2012. Свідок [PERSON] на призначену судом час та дату особисто прибути не зміг, тому [PERSON] 24.02.2025 надала до суду нотаріально завірені свідчення [PERSON] в такій справі № 635/3795/21, які підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з її матір`ю [PERSON] в селі Липці протягом тривалого часу та на час відкриття спадщини. Представник відповідача Липецької сільської ради Харківського району Харківської області та співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 1\~ст. 128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тож відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не подавали. 24.02.2025 від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. \~Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, свідків, дослідивши надані докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно із свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 16.05.1961 [PERSON] народилась в селі Липці Дергачівського району Харківської області, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 06.08.2012, актовий запис про смерть № 57. Згідно із Інформацією виданою Липецькою сільською радою від 20.03.2020 за № 269 на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані зять [PERSON] 1967 р.н., та онук [PERSON] 2001 р.н. [PERSON] з 03.03.1999 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично постійно проживала з матір`ю [PERSON] та чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] в [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON] (рідному брату позивачки), який помер [INFO] , спадкоємцями якого були його дружина в 1/3 частці, син в 1/3 частці, та в 1/3 частці його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 05.02.2020 до держнотконтори звернувся онук спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] з заявою про оформлення його спадкових прав та видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . 05.02.2020 за реєстровим № 1-110 на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Інша 1/6 частка житлового будинку залишена відкритою за [PERSON] дочкою спадкодавиці. 23.03.2020 [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л. М. з метою оформлення спадщини. 23.03.2020 постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л. М. нотаріус встановив, що заявником [PERSON] не надано доказів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, вона не подала заяву про прийняття спадщини; нотаріус постановив відмовити у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційними Довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220142861 від 13.08.2020 та № 251269508 від 05.04.2021 відповідно. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] . У відповідності до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2020 державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л. М., було заведено спадкову справу під № 53/2017 на підставі заяви [PERSON] . 27.04.2017 Харківською районною державною адміністрацією Харківської області згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2017 у справі № 635/7616/16-ц за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1237146563251, номер запису про право власності: 20207585). Постановою Харківського апеляційного суду від 25.02.2020, у справі № 635/7616/16-ц було скасовано рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2017, але державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] скасована або припинена не була. Оскільки [PERSON] не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а рішення суду яким було встановлено факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , померлою [INFO] , було скасовано судом апеляційної інстанції, вона не може оформити свої права на спадщину, одержати свідоцтво про право на спадщину. Факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки № 10 від 14.05.2020, виданої Липецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів імені П. В. Щепкіна Харківської районної ради Харківської області син позивачки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , навчався у Липецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів імені П. В. Щепкіна з 01.09.2008 по 28.11.2018р., мати [PERSON] брала активну участь у шкільному житті та приділяла належну увагу вихованню сина. Виписка № 342 від 15.05.2020 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] також вказує на те, що [PERSON] знаходилась на обліку в амбулаторії с. Липці з 1992 року, проходила медичний нагляд та лікування до 2020 року. Депутатом Липецької сільської ради Топчій Оленою Олександрівною 10.10.2016 було проведено обстеження та складено акт про .те, що дійсно в [ADDRESS] , фактично постійно проживає [PERSON] 1961 року народження, разом із нею проживають та прописані за даною адресою її чоловік [PERSON] 1967 року народження, та син [PERSON] , 2001 року народження, в період з 5 січня 1989 року по 5 серпня 2012 року разом з ними фактично постійно проживала та була прописана мати [PERSON] - [PERSON] 1928 року народження. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини: і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.\~ст. 319-321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1статті 16\~ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1ст. 13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2ст. 1220\~ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 та ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~визначено: спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з частиною першою\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У\~статті 1258 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. За змістом\~статей1261,1262 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України). Тлумачення положень\~статей 1268-1270 ЦК України\~свідчить, що: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, крім випадку, якщо він вчинив активні дії, спрямовані на відмову від її прийняття, шляхом подання відповідної заяви нотаріусу в межах установленого\~статтею 1270 ЦК України\~строку; подання такої заяви за межами шестимісячного строку на прийняття спадщини або відсутність будь-яких активних дій з боку спадкоємця, спрямованих на вираження волевиявлення щодо відмови від прийняття спадщини, свідчить про прийняття ним спадщини та вступ у володіння спадковим майном; Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як встановлено ч. 1, 2, 6\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення\~ст. 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно в нотаріальному порядку, а також те, що іншим способом, крім судового порядку, вона не може захистити своє право на спадкове майно, відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~таке право підлягає захисту шляхом визнання факту спільного проживання зі спадкодавцем в момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного і

Outcome: approved