Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2001 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , який на даний час досяг повноліття, та дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що з часом їхнє спільне життя погіршилося. Спільне життя не складається через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги один до одного. Між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, мають місце непорозуміння із-за претензій один до одного. Взаєморозуміння досягти не можуть. Крім того, відповідачка часто звинувачує його у діях, яких він не вчиняв, при цьому повністю ігноруючи його доводи та заперечення. Висловлювала бажання виїхати за межі держави, так як має надію, що життя за межами України задовольнить потреби сім`ї, які зростають. Всі його прохання, зауваження, відповідачка залишає поза увагою. Така ситуація призвела до того, що з квітня 2024 року вони припинили подружні відносини, хоча проживають в одному помешканні. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому термін для примирення не надавати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявної в матеріалах справи розписки, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримала особисто 12 лютого 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 17 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 липня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено актовий запис № 39. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двоє дітей, сина [PERSON] , який є повнолітнім, та дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, стверджує, що подружні відносини з відповідачкою припинені. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved