Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до \~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~у якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№Z06.00203.005177895 від 23.04.2019\~в розмірі\~76711,75\~грн.,\~що складається\~з заборгованості\~за основним\~боргом в\~сумі 37310,41\~гривень;\~заборгованості за\~нарахованими \~та несплаченими\~відсотками в\~сумі 25245,49\~гривень;\~інфляційні втрати\~-\~10709,39\~гривень;\~три проценти\~річних в\~сумі 3446,46\~гривень.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 23.04.2019\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№Z06.00203.005177895,\~відповідно до\~умов якого,\~відповідачу у\~тимчасове користування\~на умовах\~забезпечення,\~повернення,\~строковості,\~платності були\~надані кредитні\~кошти в\~розмірі 49999,\~00\~грн.\~Свої зобов`язання\~кредитор виконав,\~надавши грошові\~кошти позичальникові.\~Одночасно з\~укладенням кредитного\~договору позичальник\~уклав з\~ПАТ "Страхова\~компанія "УНІКА\~Життя"\~договір добровільного\~страхування життя.\~Розмір страхового\~внеску за\~цим договором\~страхування становить\~4337,81\~гривень.\~У подальшому\~позичальник виконав\~свої зобов`язанняз\~повернення суми\~кредиту разом\~з процентними\~платежами лише\~частково.\~Згідно з\~випискою по\~рахунку позичальника\~за весь\~строк з\~моменту укладення\~кредитного договору\~і до\~моменту звернення\~з цим\~позовом позичальник\~сплатив банку\~лише 20057,51\~гривень.Останній\~платіж проведено\~21.12.2019\~року.\~Строк,\~ наякий\~було надано\~кредит за\~договором сплив\~23.04.2020.\~Після закінчення\~строку кредиту\~кредитор нездійснював\~нарахування процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~не нараховував\~штрафні санкціїта\~комісії.\~У зв`язкуіз\~зазначеним,станом\~на 23.04.2020\~сформувалася наступна\~заборгованість позичальника\~перед банком\~за договором:\~ заборгованість\~за основним\~боргом в\~сумі 37310,41\~гривень;\~ заборгованість\~за нарахованими\~та несплаченими\~відсотками в\~розмірі 25245,49\~ гривень,\~що разом\~становить 62555,90\~гривень.\~16.11.2023\~між АТ\~«Ідея Банк»\~(клієнт)\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(фактор)\~був укладений\~договір факторингу\~№16/11-23.\~Пунктом 5.4.\~договору факторингу\~№16/11-23\~передбачено,\~що фактор\~може відступити\~або передати\~всі або\~будь-які\~права та/або\~зобов`язання\~за цим\~договором третім\~особам,\~які згідно\~з законодавством\~мають на\~це право.\~Користуючись даним\~правом Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(клієнт)\~29.12.2023\~уклало з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~(фактор)\~договір факторингу\~№29/12-23.Згідно\~п.2.1.\~цього договору\~клієнт відступає\~фактору,\~а фактор\~приймає права\~вимоги та\~в їх\~оплату зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження клієнта\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором.Відповідно\~до друкованого\~реєстру боржників\~до вказаного\~договору факторингу\~серед інших,\~до ТзОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло і\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №Z06.00203.005177895 від 23.04.2019.\~Згідно з\~довідкою-розрахунком\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором №Z06.00203.005177895 від 23.04.2019, станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить 62555,90 гривень, що включає: заборгованість за основним боргом в сумі 37310,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 25245,49 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТзОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи наведене просить позов задовольнити. 06 серпня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов у вказаній справі. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверти, яким відповідачу скеровувалась судова кореспонденція повернуто на адресу неврученими адресату із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання». Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи,\~суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив,що 23.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.00203.005177895, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в розмірі 49999, 00 грн. Одночасно з укладенням кредитного договору [PERSON] уклав з ПАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" договір добровільного страхування життя від 23.04.2019. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 4337,81 гривень. Згідно з випискою по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 20057,51 гривень.Останній платіж проведено 21.12.2019 року. Строк, наякий було надано кредит за договором сплив 23.04.2020. Після закінчення строку кредиту кредитор нездійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкціїта комісії. У зв`язкуіз зазначеним,станом на 23.04.2020 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 37310,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 25245,49 гривень, що разом становить 62555,90 гривень. \~ \~ \~ \~16.11.2023\~між АТ\~«Ідея Банк»\~(клієнт)\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(фактор)\~був укладений\~договір факторингу\~№16/11-23.\~Пунктом 5.4.\~договору факторингу\~№16/11-23\~передбачено,\~що фактор\~може відступити\~або передати\~всі або\~будь-які\~права та/або\~зобов`язання\~за цим\~договором третім\~особам,\~які згідно\~з законодавством\~мають на\~це право.\~Користуючись даним\~правом Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(клієнт)\~29.12.2023\~уклало з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~(фактор)\~договір факторингу\~№29/12-23.Згідно\~п.2.1.\~цього договору\~клієнт відступає\~фактору,\~а фактор\~приймає права\~вимоги та\~в їх\~оплату зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження клієнта\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором.Відповідно\~до друкованого\~реєстру боржників\~до вказаного\~договору факторингу\~серед інших,\~до ТзОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло і\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №Z06.00203.005177895 від 23.04.2019. \~ \~ \~ \~Згідно з\~довідкою-розрахунком\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором №Z06.00203.005177895 від 23.04.2019, станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить 62555,90 гривень, що включає: заборгованість за основним боргом в сумі 37310,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 25245,49 гривень. \~ \~ \~ \~Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТзОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Згідно зположеннями ст.509 Цивільного кодексуУкраїни (далі ЦКУкраїни),зобов`язанням єправовідносини,в якомуодна сторона(боржник)зобов`язана вчинитина користьдругої сторони(кредитора)певну дію(передатимайно,виконати роботу,надати послугу,сплатити грошітощо)або утриматисявід певноїдії,а кредитормає право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно з ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановленістаттею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено,що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені\~норми чинного\~законодавства та\~обставин справи,\~суд дійшов\~висновку про\~доведеність виникнення\~у позивача\~права вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~Z06.00203.005177895 від 23.04.2019.\~16.11.2023\~між АТ\~«Ідея Банк»\~(клієнт)\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(фактор)\~був укладений\~договір факторингу\~№16/11-23\~згідно з\~яким перейшло\~право грошової\~вимоги до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«СОНАТІ» за\~кредитним договором.\~Користуючись даним\~правом Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~(клієнт)\~29.12.2023\~уклало з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~(фактор)\~договір факторингу\~№29/12-23\~відповідно до\~якого до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло право\~грошової вимоги\~за кредитним\~договором \~№ Z06.00203.005177895 від 23.04.2019. Згідноз п.2.1.цього\~договоруклієнт відступає\~фактору,а\~фактор приймає\~права вимоги\~та в\~їх оплату\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження клієнта\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором.\~Відповідно до\~друкованого реєстру\~боржниківдо вказаного\~договору факторингу\~серед інших,\~до ТзОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло іправо\~вимогидо Фразе- [PERSON] \~за кредитнимдоговором\~№ Z06.00203.005177895 від 23.04.2019.\~Згідно з\~довідкою-розрахунком\~заборгованості [PERSON] \~за кредитнимдоговором\~№ Z06.00203.005177895 від 23.04.2019, станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 37310,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 25245,49 гривень, що разом становить 62555,90 гривень. Всі\~нарахування,\~що відбувались\~до дати\~отримання ТзОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~права грошової\~вимоги,\~здійснювались безпосередньо\~AT\~«Ідея Банк»\~станом на\~день відступлення\~права вимоги\~16.11.2023.\~ТзОВ «САНФОРД\~КАПІТАЛ» та\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~не здійснювали\~жодних додаткових\~нарахувань,\~умови кредитного\~договору в\~односторонньому порядку\~не змінювали.\~Відповідач скористався\~кредитними коштами,\~але свої\~зобов`язання\~за договорами\~виконав не\~у повному\~обсязі.\~Загальна сума\~боргу \~ [PERSON] \~за кредитнимдоговором\~№ Z06.00203.005177895 від 23.04.2019 в розмірі 76711,75 грн., що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 37310,41 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 25245,49 грн, інфляційні втрати - 10709,39 грн., три проценти річних - 3446,46 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору, тому з останнього на користь ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», яке набуло право вимоги за кредитними договорами, слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав через що утворилась заборгованість за договоромаити, суд приходить до висноску, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТзОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. Окрім цього, відповідно дост. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7200 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Визначаючи розмір витрат які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи (справа про стягнення заборгованості розглянута за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (час витрачений на обґрунтування позиції сторони і надання консультацій для її погодження), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову, а також значення справи для кожної сторони. З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути 5000 грн. витрат на правничу допомогу та суму сплаченого судового збору - 2422, 40 грн.

Outcome: approved