Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.05.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.03.2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1176-1114. Кредитний договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ " Про електронну комерцію". Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутних документів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» посилаються на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, просить стягнути суму заборгованості 66\~000,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 13200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 52\~800,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену вище заборгованість за вказаним Договором кредитної лінії №1176-1114. Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив не надав. Згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до частини першої статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 23.03.2023 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] було укладено в електронному вигляді договір про відкриття кредитної лінії №1176-1114, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 13\~200 грн, строк кредитування 300 календарних днів. Вказаний Договір був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7920. На виконання умов цього Договору ТОВ " Укр кредит фінанс" 23.03.2023 року перерахувало відповідачу суму кредиту 13 200,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та листом АТ «Приватбанк» про надходження кредитних коштів на банківську картку відповідача. Відповідно до п. 4.5, 4.6, 4.7 укладеного сторонами Договору сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних Базових періодів. У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати погашення заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою. Так, пунктом 4.6 укладеного сторонами Договору передбачено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3,00 % (три відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Знижена процентна ставка 2,5 % (дві цілих, двадцять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом, яка надається виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом та комісію за видачу Кредиту. У пункті 4.6, 4.10 Договору вказано, що строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику, становить 300 календарних днів (до 16.01.2024) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Строк Договору є рівним Строку кредитування. Реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає десять тисяч чотириста сорок п`ять цілих, нуль сотих відсотки (-ів). Тлумачення змісту пунктів 4.3, 4.9 кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено види відсоткової ставки: стандартну та знижену (пільгову) ставку, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Згідно наданого позивачем до суду розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 07.03.2023 року складає 66\~000,00 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом 13 200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 52\~800,00 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved