Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 23,00 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в межах території Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (раніше - Топорівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області) в порядку спадкування, яка належала померлому [PERSON] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 23,00 в умовних кадастрових гектарах в межах Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області згідно сертифікату на земельну частку (пай) в межах середньої земельної частки серії РН № 223407, однак даний сертифікат втрачено. Земельні ділянки на земельну частку (пай) в натурі [PERSON] не виділялися. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем прав і обов?язків померлого був його син [PERSON] , який успадкував після смерті батька зазначену вище земельну частку (пай), однак юридично свої спадкові права не оформив. [PERSON] помер [INFO] , не залишивши заповіту. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з померлим на день його смерті. Звернувшись до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), позивачка отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) згідно сертифікату серії РН № 223407 розміром 23,00 в умовних кадастрових гектарах становить 22652,46 грн. Ухвалою суду від 15.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивачка 04.02.2025 та 28.02.2025 подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судом засобами поштового зв`язку 04.02.2025 отримано заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначено, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову, спору щодо спадкового майна немають. Городенківська міська рада через систему «Електронний суд» 05.11.2024 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно копії витягу з книги № 6 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Городенківською районною державною адміністрацією на території Топорівської сільської ради, [PERSON] , жителю с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, був виданий сертифікат серії РН № 223407 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с «Топорівська», розміром 23,0 в умовних кадастрових; сертифікат зареєстровано 17.07.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 701. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку. З 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються. З 1 січня 2013 року право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Повідомленням Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області стверджується, що відповідно книг записів видачі державних актів на право власності на земельну ділянку та бази даних ДЗК жителю с. Топорівці [PERSON] видано сертифікат про право на земельну частку (пай) РН № 223407 (23 ум.кад.га); документації із землеустрою на земельну ділянку не розроблялися, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, правовстановлюючого документу на землю не видавалося. Про те, що [PERSON] земельна ділянка в натурі не виділялася свідчить копія довідки № 22-365, виданої 24.06.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] помер [INFO] у віці 84 роки у с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 від 16 лютого 1998 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 липня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним проживав та був зареєстрований син [PERSON] , [INFO]., що стверджується довідкою № 22-49, виданою 24.01.2025 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Родинні відносин між [PERSON] , [INFO]., та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються наступними доказами. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00045836742, сформованого 04 липня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 22 від 02 грудня 1954 р., складений виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Враховуючи те, що за загальним правилом по батькові дитини утворюється від імені власного батька, ім`я « [PERSON] » є скороченою формою імені « [PERSON] », суд приходить до переконання, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00045839348, сформованого 04 липня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, актовий запис № 136 від 28 грудня 1977 р., складений виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Суд враховує, що зменшеною формою імені «[PERSON]» є ім?я « [PERSON] ». Вищенаведене дає суду підстави вважати, що саме [PERSON] є дружиною [PERSON] . [PERSON] заповіту не вчиняв, що стверджується копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 7770342, сформованого 18.12.2006 Городенківською районною державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є, в рівних частках, його син [PERSON] та дружина [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Дружина спадкодавця [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла, оскільки фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном та у строк, визначений ч.2 ст.549 ЦК УРСР, не подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи вищенаведене, право на спадкування на все належне спадкодавцю [PERSON] майно одержав [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Із копії спадкової справи № 878/2005, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 16.12.2006 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай. Йому 18.12.2006 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2244, на спадкове майно, яке складається із свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], що належав померлому [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також право на земельну частку (пай) розміром 23,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката РН 222307, що розташована в межах території Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (після набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - територія Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області), що стверджується довідкою № 22-50, виданою 24.01.2025 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті батька право на земельну частку (пай) згідно сертифіката РН 222307, однак до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дане спадкове майно не звертався. Згідно ч.3 ст.1296 ЦПК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років у с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 02 січня 2013 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.01.2013 Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] помер після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO]., на день смерті ( [INFO] ) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 22-362, виданою 24.06.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, вбачається, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] , були подружжям, актовий запис № 30 від 26.11.1977. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] та відповідачки [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 червня 1986 р. Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 14 червня 1986 р.; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 травня 2012 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що позивачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 3 від 11 травня 2012 р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 1982 р., та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2001 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, підтверджується, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , також є дочкою спадкодавця [PERSON] та відповідачки [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , [INFO] , також є дочкою спадкодавця [PERSON] та відповідачки [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 1985 р. Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 06 квітня 1985 р.; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 листопада 2007 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що відповідачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 16 від 23.11.2007. Спадкодавець [PERSON] заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78616431, виданої 04.10.2024 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є, в рівних частках, його дочки: позивачка [PERSON] , відповідачка [PERSON] , відповідачка [PERSON] та дружина - відповідачка [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено, оскільки його мати [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 8 від 21.03.2008, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 березня 2008 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи спадкоємцями першої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Отже, право на спадкування на все належне спадкодавцю [PERSON] майно одержала позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 203/2024, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., вбачається, що [PERSON] , який діяв від імені позивачки [PERSON] , 04.10.2024 подав нотаріусу заяву про видачу на ім?я позивачки свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON] , яке складається з права на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СВК «Топорівський». Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78616379, виданого 04.10.2024 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 73080680 (номер у нотаріуса 203/2024), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також право на земельну частку (пай) розміром 23,0 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, успадкована ним після смерті батька [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, однак документи на дане спадкове майно [PERSON] не оформив. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) РН 223407 становить 22652,46 грн, що стверджується копією витягу № 223, сформованого 29.08.2024 державним кадастровим реєстратором Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Підставою звернення позивачки до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. від 09.10.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 23,0 в умовних кадастрових гектарах в межах території Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [INFO] батька [PERSON] , з посиланням на те, що нею не надано оригінал правовстановлюючого документа, який би посвідчував право померлого [PERSON] на зазначену вище земельну частку (пай). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Абзацом 17 пункту 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифіката на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] був виданий сертифікат серії РН № 223407 на право на земельну частку (пай) розміром 23,0 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (після набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - територія Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області). Сертифікат зареєстровано 17.07.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 701. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії РН № 222307, однак до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно не звертався. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті батька [PERSON] право на вищезазначену земельну частку (пай), однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який би посвідчував право спадкодавця на спадкове майно, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Підстав неправомірності набуття позивачкою права на земельну частку (пай) розміром 23,00 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, судом не встановлено. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 548, 549, 553, 560 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1272, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved