Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 22 квітня 2017 року, зареєстрований Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено запис №205, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.04.2017 року. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин позивачка дійшла до висновку, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для побудови нового життя. Ухвалою суду від 27.12.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявою від 10.01.2025 року та додатками до неї позивачка усунула недоліки. Ухвалою суду від 24.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, разом з тим, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 22 квітня 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено запис №205, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.04.2017 року. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.10.2017 року, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.07.2021 року. Спору щодо місця проживання дітей немає. Згідно зі ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами існує непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, обоє втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та дружби між ними. Відносини між подружжям зіпсовані, проживають кожен своїм особистим життям, спільне господарство не ведуть протягом тривалого періоду, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved