Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

у листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 909. В обґрунтування позову зазначає, що 05 травня 2015 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 909 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 травня 2015 року. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є спільна малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Протягом останніх років стосунки між позивачем та відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки в тому числі у зв`язку із небажанням відповідача працювати та постійним вживанням алкогольним напоїв. Певний час позивач та відповідач неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак, це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин з листопада 2017 року. Фактично сім`я припинила своє існування. Вже 8 років кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами за різними місцями проживання. Позивач з дитиною в м. Києві, а відповідач в Республіці Польщі. Позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, загального господарства не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. На даний час спільний малолітній син постійно проживає з позивачем у м. Києві, яка самостійно займається усіма питаннями його виховання, розвитку, навчання, забезпечення побутових потреб. До виконання своїх батьківських обов`язків відповідач ставиться безвідповідально, він не приймає жодної участі ані у вихованні дитини, ані у її утриманні, а також своєю агресивною поведінкою по відношенню до позивача, в тому числі у зв`язку із постійним вживанням алкогольних напоїв, ставить не лише малолітньому сину поганий приклад, а й чинить негативний влив на формування у дитини здорового світогляду та світосприйняття. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що для належного і безпечного зростання дитини, її духовного та інтелектуального розвитку, хорошого морального стану саме в інтересам дитини найбільше відповідає спільне проживання з матір`ю. 27 листопада 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 29 листопада 2024 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 02 грудня 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання, не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через розміщення оголошення про виклик останнього на офіційному сайті суду, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 909, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 4122 (а.с. 10). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved