Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

26 грудня 2024 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] (далі, позивач) до [PERSON] (далі, відповідачка) про зменшення розміру аліментів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 грудня 2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 24). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року та запропоновано учасникам справи подати заяви по суті спору, в тому числі й відзив на позов. Відкриваючи спрощене провадження в цій справі, суд врахував, що згідно Законом України № 3831-ІХ від 19 червня 2024 року, внесені редакційні зміни в частину 6 статті 19 ЦПК України, та віднесено справи про зменшення розміру аліментів до малозначних справ. В судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року, з`явились позивач та відповідачка. Під час встановлення анкетних даних осіб, відповідачкою для огляду надані електронні документи із застосунку «Дія», що свідчать про повторний шлюб відповідачки та зміну її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, пояснив, що перебуває у повторному шлюбі, в якому народилась друга дитина і зміна сімейного стану в даному випадку є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягується згідно з судовим рішенням на користь відповідачки на утримання дитини. Позивач стверджував, що під час проходження служби отримав травму, був визнаним непридатним для проходження служби, на даний момент перебуває в процесі отримання групи інвалідності, потребує лікування та придбання ліків. Також позивач наголошував, що в його дружини є дитина від першого шлюбу [PERSON] . При цьому, на уточнююче питання головуючого судді, позивач зазначив, що дитина ним не усиновлена. Відповідачка позов не визнала, відзив на позов не надала, при цьому стверджувала, що обставини, наведені в позовній заяві, не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які позивачем не сплачувались вчасно та в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідачка зазначила, що з позивача також на її користь згідно з судовим рішенням стягнуто пеню внаслідок несвоєчасної сплати аліментів, однак судове рішення не звернуте до примусового виконання. Також відповідачка зазначила, що позивач не спілкується з дитиною, а зменшення розміру аліментів з 1/3 до частки від доходів позивача є наскільки несуттєвим, що об`єктивно не впливатиме та інтереси позивача. Заслухавши пояснення сторін спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення судового рішення до 26 лютого 2025 року, 10.00 годин. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 11 червня 2011 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02 грудня 2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 12, 13). Заочним рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року шлюб між сторонами спору розірвано (а. с. 14, 14, зворот). Заочним рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року з [PERSON] та користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття (а. с. 15, 15, зворот). Позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , у шлюбі народжено дитину [PERSON] . Дитина народилась [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 11 березня 2020 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24 жовтня 2020 року (а. с. 16, 17). Також, позивачем долучено документи, що підтверджують наявність в його дружини [PERSON] іншої дитини - [PERSON] (а. с. 18). Додатково, до матеріалів справи долучені докази того, що позивач має ряд захворювань, визнаний непридатним для проходження військової служби, станом на 19 грудня 2024 року був працевлаштованим, отримував заробітну плату та з його заробітної плати проводились вирахування, в тому числі для сплати аліментів на утримання дитини та для погашення заборгованості зі сплати аліментів (а. с. 19-23). З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін спору врегульовані наступними правовими нормами. Так, згідно приписів частини 1статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 19 червня 2024 року по справі № 686/22677/23, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладений в Постановах ВС від 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22, від 08 січня 2025 року по справі № 567/1462/23. В цій справі судом встановлено, що позивач після стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини зареєстрував новий шлюб, у шлюбі в нього народився другий син, [PERSON] . Вказані обставини свідчать про зміну сімейного стану та в силу приписів статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. З урахуванням народження другої дитини позивача, суд вважає ґрунтовними покликання останнього щодо необхідності зменшення розміру аліментів, при цьому, вказана в позовній заяві частка, до якої позивач просить зменшити розмір стягнених аліментів, відповідає усталеному в судовій практиці розміру аліментів, що стягується на утримання однієї дитини. Отже, в цій частині заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. З огляду на встановлені судом обставини зміни сімейного стану позивача, як визначеної законом підстави для зміни розміру аліментів, суд не надає додаткової правової оцінки посиланням позивача щодо наявності в нього захворювань та перебування на його утримання дитини дружини від попереднього шлюбу. Також, суд не враховує доводи відповідачки, що позивач фактично не спілкується з дитиною, раніше не регулярно сплачував аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, так як в силу приписів статті 192 СК України вказані обставини не мають юридичного значення при вирішення питання зміни розміру аліментів, крім того, відповідні обставини в силу приписів статті 13 ЦПК України знаходяться поза межами предмету доказування в цій справі. Разом із тим, суд не погоджується, що зменшуючи розмір стягнених аліментів до частки доходів позивача, суд повинен обмежити максимальний розмір щомісячного платежу 10 прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку. Зокрема, згідно частини 5 статті 183 СК України, нормативна вимога щодо обмеження максимального розміру стягнення аліментів 10-ма прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку встановлена виключно для випадків, коли аліменти стягуються на підставі судового наказу. Законодавством не передбачено можливості обмеження максимального розміру стягнених аліментів у випадку їх стягнення на підставі судового рішення в позовному провадженні, чи подальшої зміни розміру стягнених аліментів згідно з судовим рішення. Разом із тим, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину згідно приписів частини 2 статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ця нормативно визначена гарантія діє, в тому числі, й у випадку вирішення питання зміни розміру аліментів. Тому, в цій справі суд, вирішуючи питання зменшення розміру аліментів, не визначає максимальний розмір платежу, кратний прожитковому мінімуму, але зазначає, що стягнений розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд,

Outcome: partial