Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.10.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №6025601 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту склала 20000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 20000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений на електронну пошту, вказану ним при укладенні кредитного договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20000 грн. - тіло кредиту та 35820 грн. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 18 календарних днів - 7164 грн., а всього - 62984 грн. На підставі викладеного вище позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 62984 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва І.М. від 18.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 18.06.2024 (головуючий суддя - Бахаєв І.М.) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024, проведеного на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Іваничівського районного суду Волинської області №45 від 30.12.2024, справа №156/712/24 передана на розгляд судді Комзюк Н.Н. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н. від 31.12.2024 справу №156/712/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 27.02.2025 проведено заміну найменування позивача у справі з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Колодійчук Н.В. не заперечувала щодо стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20000 грн., просила відмовити у стягненні процентів та зменшити витрати на правничу допомогу до 3000 грн. В обґрунтування заперечень проти позову зазначала, що позовна заява не містить доказів отримання кредитних коштів відповідачем. При цьому відповідач визнає позовні вимоги у частині стягнення основної суми заборгованості, однак не визнає заборгованість у частині стягнення процентів, оскільки, відповідно до паспорта споживчого кредиту загальна сума заборгованості по основній сумі кредиту та процентами за 12 місяців становить 31940 грн., з яких тільки 11940 грн. відсотки. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за кожен день користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою відсотки, за період з 18.01.2022 по 16.01.2023, становлять 35820 грн. (398 грн. в день). Також не зрозуміло, чому позивачем нараховані проценти у розмірі 7 164 за 18 календарних днів (25.09.2023-12.10.2023). Окрім цього, відповідно до інформації, яка зазначена у таблиці загальної вартості кредиту, сума процентів з 17.11.2022 по 13.10.2023 складала 137 310 грн. Таким чином, зазначені у позовній заяві та додатках суми заборгованості по відсоткам відрізняються одна від одної, а позивачем не зазначено та не обґрунтовано єдиної суми заборгованості щодо процентів саме за користування кредитними коштами, які зобов`язаний сплатити відповідач. Також зазначала, що заборгованість за відсотками у два рази перевищує розмір основної заборгованості, що не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів. Крім того передбачені у договорі такого високого розміру відсотки порушують принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога про стягнення вказаної суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, є непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Додала, що позов подано адвокатом Городніщевою Є.О., однак у долученому до матеріалів ордері зазначено номер посвідчення № [NUMBER] , а у свідоцтві про зайняття адвокатською діяльністю зазначено №21/3145. Також, у ордері зазначено назву органа, що видав посвідчення адвоката - НААУ, однак свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане радою адвокатів Закарпатської області. Таким чином, адвокат Городніщева Є.О. не має повноважень щодо представництва інтересів позивача у даній, а розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним. У відповіді на відзив представника позивача адвокат Городніщева Є.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Зазначала, що відповідачем не оспорюється факт укладення договору з первісним кредитором та частково визнаються позовні вимоги. Позовна заява містить розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований, а також докази перерахування коштів на платіжну картку відповідача, яка вказана ним при реєстрації в особистому кабінеті. При цьому, відсотки за кредитом нараховані на умовах договору та у межах строку дії договору. Зокрема, позивачем, на підставі умов договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, нараховано проценти за 18 календарних днів, з 25.09.2023 по 12.10.2023, тобто по дату закінчення дії договору. Додала, що стороною позивача документально доведені понесені витрати на правову допомогу, тому відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат, при цьому, заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. є явно завищеним та неспівмірним. Сторони у судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Городніщевої Є.О. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Від представника відповідача адвоката Колодійчук Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її та позивача участі, просила задовольнити позовні вимоги частково, враховуючи викладені у відзиві пояснення. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» 18.10.2022 укладено електронний договір №6025601 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «А785552», відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів - кожні 30 днів, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 1.5. договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , яка вказана відповідачем у заяві на отримання кредиту. Згідно з п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту. Слід зауважити, що відповідно п.9.8. договору, підписуючи договір споживач підтверджує, зокрема, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «А785552», паспорт споживчого кредиту також містить всі істотні умови кредиту. Сторона відповідача не заперечувала факту отримання коштів за вказаним кредитним договором, однак вказувала на відсутність доказів на підтвердження їх перерахування. Разом з цим, факт зарахування 18.10.2022 на картку відповідача, зазначену у заяві на отримання кредиту, коштів у розмірі 20000 грн. підтверджується листом ТОВ «Пейпек Україна» (код ЄДРПОУ 44103264) від 10.10.2023, вих.№20231010-3, про успішність операції перерахування коштів, згідно з договором з ТОВ «Авентус Україна» №160222-1 від 16.02.2022. Отже, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 20000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути надані кошти, на умовах та у строки, передбачені кредитним договором. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 25.09.2023 укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі божників. Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6025601 у розмірі 55820,50 грн., з яких 20000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 35820 грн. сума заборгованості за відсотками. Кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань склала 312 дні. Вказаний розмір заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позову. Також, позивачем нараховані відсотки за 18 календарних днів, з 25.09.2023 - 12.10.2023, тобто в межах строку дії договору, відповідно до наступного: 20000 грн.*1,99%=398 грн.*18 календарних днів = 7164 грн. Загалом відсотки складають: 35820 грн.+ 7164 грн. = 42984 грн. Як зазначає позивач, після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив, відповідач вказані обставини не спростував. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-48 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, а також Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 18.10.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору №6025601 та отримання позичальником кредитних коштів у сумі 20000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Також, позовна заява містить належні і допустимі докази на підтвердження того, що до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (раніше ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6025601 від 18.10.2022. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором №6025601 від 18.10.2022 складає 62984 грн., з яких 20000 грн. - тіло кредиту, 35820 грн. - нараховані проценти, а також 7164 грн. нараховані позивачем проценти за 18 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Посилання сторони відповідача на те, що позовна заява містить розрахунки заборгованості по відсотках, які відрізняються один від одного, не заслуговують на увагу, оскільки сума заборгованості по відсотках у розмірі 35820 грн. розрахована відповідно до умов договору первісним кредитором, а сума заборгованості по відсотках у розмірі 7164 грн. за 18 календарних днів розрахована позивачем відповідно до умов кредитного договору у межах строку його дії, а також умов вищезазначеного договору факторингу. Твердження представника відповідача про те, що відповідно до паспорта споживчого кредиту загальна сума заборгованості по основній сумі кредиту та процентами за 12 місяців становить 31940 грн., з яких тільки 11940 грн. відсотки є хибними, оскільки відповідно до паспорта споживчого кредиту було розраховано 12 платежів зі сплати процентів по 11940 грн., що разом становить 143280 грн., з чого слідує, що до відступлення права вимоги за кредитним договором, відсотки були нараховані первісним кредитором навіть не в повному обсязі. Доводи представника відповідача про те, що розмір відсотків є завищеним суд також відхиляє, оскільки відсотки розраховані у межах строку дії договору, з умовами якого відповідач беззаперечно погодився. При цьому, слід зауважити, що заборгованість по відсоткам не є пенею чи неустойкою, а є саме процентами за користування кредитом, що нараховані у межах строку кредиту. Відповідно до положень ст.204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відомостей про те, що вказаний кредитний договір, або його певні умови, було визнано недійсним, матеріали справи не містять, з такими вимогами сторона відповідача до суду не зверталась, а недійсність такого правочину законом прямо не встановлена. Також слід зауважити, що розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги у межах стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №6025601 від 18.10.2022 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надавалась адвокатом Городніщевою Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28.03.2024. Повноваження адвоката у справі також підтвердженні свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР №21/3145 від 18.05.2023, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області; ордером №1627532 від 05.06.2024 про надання правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»; додатковою угодою №1 від 10.12.2024 до договору №28/03-2024 від 28.03.2024, укладеною між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Городніщевою Є.О.; ордером №1779054 від 25.12.2024 про надання правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». З огляду на викладене, суд відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність повноважень адвоката Городніщевої Є.О. у даній справі. Згідно з п.4.3 договору №28/03-2024 від 28.03.2024 за надання правової допомоги, відповідно до договору. клієнт авансово сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги до матеріалів справи долучено рахунок на оплату №3128-06/06-2024 від 06.06.2024 згідно договору № 28/03-2024 від 28.03.2024, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 10 000 грн., з яких - збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором (3 години, ціна 3000 грн.); складання позовної заяви, подання до суду позовної заяви (5 годин, ціна 5000 грн.); подання позовної заяви до суду (2 години, ціна 2000 грн.). Платіжною інструкцією №5205 від 07.06.2024 підтверджується також факт перерахування позивачем 10000 грн. адвокату Городніщевій Є.О. за надання послуг з аналізу, складання та подання позовної заяви до [PERSON] згідно р/ф №3128-06/06-2024 від 06.06.2024 (без ПДВ). Суд погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн. підтверджений належними та допустимими доказами. Сторона відповідача клопотала про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлена сума у 10000 грн. є завищеною та неспівмірною з обсягом послуг, наданих позивачу. При вирішенні даного питання, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved