Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею і [PERSON] 27 жовтня 2008 року у виконавчому комітеті Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З вересня 2024 року шлюбні відносини з відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 грудня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у своїй заяві просила проводити розгляд справи без її участі. До початку судового розгляду від імені відповідача засобами поштового зв`язку надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позову. Водночас суд не може прийняти таку заяву, оскільки в ній не зазначені всі особисті дані відповідача, особу, яка підписала вказану заяву, неможливо ідентифікувати. Поряд із цим, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з?явився, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів (постановити заочне рішення). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено,\~що 27 жовтня 2008 року у виконавчому комітеті Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області був\~зареєстрований шлюб\~між [PERSON] і [PERSON] , про що складений актовий запис № 17 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Як убачається з позовної заяви, у вересні 2024 сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач у своєму позові просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу прізвище дружині слід залишити « [PERSON] ».

Outcome: approved