Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся у жовтні 2024р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договороми в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним Договором №10694-08/2021 в розмірі 33 750 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 750 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати. Позов обґрунтовував тим, що 17.08.2021р. між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та\~ [PERSON] , було укладено кредитний договір №10694-08/2021. В подальшому, 18.02.2022 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», було укладено Договір факторингу №18022022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ФК«ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №18022022\~ від 18.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №10694-08/2021 у сумі 33 750 грн, з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 750 грн. сума заборгованості за відсотками. Просив позов задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ 23.12.2024 року відповідач подав суду відзив, в якому вимоги позову визнав частково. Вказав, що позивачем не надано доказів щодо досудового врегулювання спору, що його як боржника по кредитному договору не було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні ФК «ІНВЕСТРУМ» на ТОВ "ФК "ЄАПБ", не доведено факту наявності права вимоги за кредитним Договором «10694-08/2021 від 17.08.2021р., а також відсотки нараховані поза межами строку дії договору. Просив позов задовольнити частково, та стягнути з нього 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4500.00 грн. сума заборгованості за відсотками. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ 08.01.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому одночасно просив позов задовольнити в повному обсязі на підставі пояснень зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у відповіді на відзив зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі та відзив залишити без розгляду. Відповідач в судовому засіданні позов просив задовольнити частково, а саме щодо тіла кредиту та відсотків в межах строку дії договору.\~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.08.2021р. між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №10694-08/2021 на суму 9 000 грн., строком на 20 днів тобто до 05.09.2021р. під 2.5% на добу або 912.5% річних (а.с.5-6). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з п. 2.5. Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту, на залишок заборгованості за кредитом. Разом з тим, сторони в договорі передбачили, що відповідно до п. 4.3. у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти, передбачені в п. 1.3. цього договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Отже, в договірному порядку сторони правочину зазначили що відсотки нараховуються у разі неповернення позичальником ще не більше 90 днів починаючи з дня укладення договору, тобто до 17.11.2021р. Даний пункт договору не визнано недійсним та не оскаржувався відповідачем. 18.02.2022 між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено Договір факторингу № 18022022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників; вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та\~ інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта До Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт, прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18022022 від 18.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 750 грн, з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 750 грн. сума заборгованості за відсотками, при цьому період нарахування відсотків за додатково долученим розрахунком з 17.08.2021р. по 04.12.2021р. (а.с.117-121). З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 18.02.2022, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідно Договору факторингу №18022022 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 10694-08/2021. Стосовно заперечень відповідача щодо неправомірності переходу прав вимоги, то суд вважає, що дані доводи відповідача не ґрунтуються на законі і не приймаються судом до уваги з огляду на таке. Так відповідно до правової позиції ВСУ у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи наявність заборгованості, а також в порушення ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконав ні перед первісним кредитором у разі якщо йому не було відомо про переуступку прав вимоги, ні перед позивачем. Разом з тим, відповідач вказав, що з долученого до позовної заяви позивачем розрахунок заборгованості щодо кредитного\~ договору №10694-08/2021 від 17.08.2021 не зрозуміло чи нараховані відсотки у відповідності до норм ст.1048 ЦК України. При цьому вказаний розрахунок виконаний не з дати укладення договору - 17.08.2021, а лише із 18.02.2022 по 31.05.2024, тому неможливо встановити, як розраховувались розмір відсотків та заборгованість за період із 17.08.2021р. по 31.05.2024р. З огляду на те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором щодо тіла кредиту не спростований відповідачем та визнається в цій частині, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором від 17.08.2021 в сумі 9000 грн., а тому зважаючи на прострочення останнім умов кредитування, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Водночас, щодо нарахованої заборгованості відповідачу за відсотками на дату відступлення права вимоги, слід зазначити, що договором №10694-08/2021 від 17.08.2021\~ встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,5 % на добу або 912.5% річних; кредит надається строком на 30 днів, тобто до 17.09.2021 (п. 1.4. - 1.5. договору). Згідно графіку розрахунків (а.с.7зв.) проценти за користування кредитними коштами за 30 днів складають 4500грн. Але за змістом п. 4.3. вказаного кредитного договору, як вже зазначено вище, сторони домовилися, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений у п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Отже, за умовами укладеного кредитного договору, сторони визначили, що проценти нараховуються за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. За таких обставин, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу 90 днів, починаючи з дня укладення договору. Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, Велика Палата Верховного Суду 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала на існування двох різних значень терміну «користування чужими грошовими коштами». Перше це отримання боржником можливості правомірно платити кредитору борг протягом визначеного часу. Друге значення прострочка грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, однак неправомірно не платить їх. Велика Палата ВС прийшла до висновку, що наслідком неправомірного користування чужими коштами, тобто прострочки виконання грошового зобов`язання (як договірного так і не договірного), є нарахування процентів річних у відповідності до ч. 2 статті 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати виплату процентів, розмір яких визначено законом або договором за правилами ч. 1 статті 1048 ЦК України. Враховуючи викладене, визначальним у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання зобов`язання. До цього моменту можливо нарахування процентів як плати, згідно до частини першої статті 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України. У даних спірних правовідносинах, користування коштами за межами дії строку 30 днів, тобто протягом не більше ще 90 днів у разі їх неповернення, узгоджено правомірність нарахування відсотків за їх користування, тобто за ст.625 ЦК України нарахування 3% річних здійснюється, якщо інше не передбачено договором. Таким чином, у відповідача перед позивачем виник обов`язок сплатити проценти за процентною ставкою 2,5 % на добу в сумі 20 250 грн. Позивачем нараховано відсотки на суму 24 750.00 грн. за період дня укладення договору по 04.12.2021р., тому доводи відповідача в цій частині є частково обґрунтованими, а сума яка підлягає стягненню з відповідача в частині заборгованості за відсотками з дня укладення договору по не більше 90 днів з дня укладення договору, тобто з 17.08.2021р. до 17.11.2021р. та станом на 18.11.2021р. складає 13500грн. Таким чином,\~ [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 10694-08/2021 в розмірі\~ 22 500грн., з яких тіло кредиту 9000грн. та нараховані % - 13500грн. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунками заборгованості. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2018.46грн. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial