Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її особисте утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 13.10.2022 позивач разом з [PERSON] уклала шлюб, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з квітня 2023 року у них з відповідачем фактично перестали існувати сімейні стосунки, тому вони проживають окремо один від одного. Їх спільна малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем. Чоловік надає грошову допомогу на утримання дитини, але не в повному обсязі. На утримання позивача [PERSON] грошову допомогу не надає. [PERSON] вказала, що неодноразово зверталась до свого чоловіка, щодо надання допомоги на її утримання, але чоловік в добровільному порядку відмовляється від грошової допомоги. На даний час позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років і у відповідності з ч. 2 ст. 84 СК України також має право на утримання від чоловіка. В даному випадку відповідач є дієздатною особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на особисте утримання позивача на період декретної відпустки по догляду за дитиною до трьох років. Враховуючи дані обставини, [PERSON] , звернулась до суду з данною позовною заявою. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представника позивача адвокат Возного С.В. в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представника відповідача адвокат Сердюк\~О.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що на даний час на утриманні [PERSON] перебуває непрацездатна мати, яка має поганий стан здоров`я. Також, представник пояснив, що відповідач, у зв`язку з отриманням поранень під час несення військової служби постійно потребує додаткових витрат на лікування. Окрім того, [PERSON] добровільно допомагає позивачу грошовими коштами, що підтверджується платіжними інструкціями. [PERSON] зазначив, що у зв`язку із проблемами здоров`я, які на даний момент має відповідач існує можливість виведення останнього зі штату ЗСУ і як наслідк позбавлення грошового забезпечення. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 жовтня 2022 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом №1321, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.10.2022. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Як достовірно встановлено в судовому засіданні, не заперечується сторонами по справі та, зокрема, підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.12.2024 №45, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 23», витягом з реєстру територіальної громади від 08.11.2022 №2022/001048578 та витягом з реєстру територіальної громади від 17.08.2023 №2023/006474965, малолітня донька сторін [PERSON] проживає з матір`ю позивачкою по справі. Також, в судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] трьох років. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, малолітня дитина сторін проживає разом із позивачем, то остання має право на отримання матеріальної допомоги від відповідача. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом з ст.\~77\~ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст.\~80\~ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що на утриманні [PERSON] перебуває непрацездатна матір [PERSON] . Долучене до матеріалів справи пенсійне посвідчення № [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України на ім`я [PERSON] не підтверджують факту перебування останньої на утриманні відповідача та не впливає на висновки суду щодо законодавчого обов`язку відповідача утримувати свою дружину до досягнення дитиною трьох років. З виписки №1716 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , консультаційного висновку спеціаліста від 13.09.2022, довідки форми 100 від 17.02.2025, довідки позаштатної військо-лікарської комісії від 06.02.2025 №184 та довідки військово-лікарської комісії від 12.05.2023 №4960, вбачається, що відповідач [PERSON] має захворювання пов`язані з проходженням військової служби та потребує лікування. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача, що у зв`язку із захворюваннями, які на даний час має відповідач останній має можливість втратити грошове забезпечення, яке надається йому за виконання військових обов`язків, оскільки доказів того, що на даний час розглядається питання щодо звільнення відповідача від проходження військової служби до суду не надано, клопотання про витребування доказів від [PERSON] та його представника не надходило. Відповідно до платіжних інструкцій №P24A3789352160D2728 від 15.01.2025, №P24A3813402711D4349 від 20.01.2025, №P24A3916587513D3323 від 13.02.2025 та №P24A3916591407D9059 від 13.02.2025 вбачається, що відповідач добровільно надсилає на банківський рахунок, відкритий на ім`я позивача, грошові кошти й в призначенні платежу зазначає «Аліменти на дитину». Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що відповідач добровільно сплачує на утриманні дружини грошові кошти, оскільки, як вбачається з платіжної інструкції №P24A3916591407D9059 від 13.02.2025 грошові кошти в розмірі 2\~010 грн 05 коп. «Утримання дружини» були надіслані на рахунок позивача після того, як остання подала до суду позовну заяву. Факт добровільного перерахування відповідачем коштів не свідчить про виконання ним свого обов`язку по сплаті аліментів на постійній регулярній основі. Ця обставина не звільняє останнього від обов`язку по утриманню дружини до досягненню дитини 3-річного віку. Відповідачем не надано до суду жодного належного доказу, тобто не доведено відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та, в свою чергу, позивачем суду не надано належних доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) та не надано доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі. Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, стан здоров`я відповідача, зважаючи на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, факт добровільної сплати на користь позивача грошових коштів на утримання дружини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а тому з урахуванням встановлених обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial