Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість станом на 19.12.2023 року за Угодою № С03.190.74593 про надання кредиту в загальному розмірі 14 403,49 грн., а також покласти на Відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову представник зазначає, що 22.05.2017 року між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] укладено Угоду № С03.190.74593, відповідно до умов якої ПАТ «ІДЕЯ БАНК» надало позичальнику кредит у сумі 5 000,00 грн., строк кредиту 12 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 48.00 %. ПАТ «ІДЕЯ БАНК» виконало умови кредитного договору, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , та надало на рахунок Відповідача кошти в розмірі 5 000,00 грн., у свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 19.12.2023 становить у загальному розмірі 14 403,49 грн. та складається з тіла кредиту в розмірі 5 317,48 грн. і заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9 086,01 грн. 19.12.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593 в сумі 14 403,49 грн., з яких: 5 317,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 086,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 14 403,49 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору 3 028,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових документів на адресу зареєстрованого місця проживання, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22 травня 2017 року між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] шляхом подання Анкети-заяви, Оферти на укладення угоди про надання кредиту, та акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № С03.190.74593, відповідно до умов якої Відповідачу відкрита кредитна лінія з загальним кредитним лімітом 200 000,00 грн. з процентною ставкою 48 % річних, кредитний ліміт на момент відкриття кредитної лінії - 5 000,00 грн. Тип процентної ставки фіксований. Зі змісту договору вбачається, що позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням договору ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту та з нормами Закону України «Про споживче кредитування». На виконання умову договору, банк відкрив відповідачу рахунок і встановив кредитний ліміт. Факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем, нарахування процентів за користування кредитом, підтверджується банківською випискою по рахунку. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19 грудня 2023 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 14 403,49 грн., з яких: заборгованість з тіла кредиту в розмірі 5 317,48 грн. і заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9 086,01 грн. 19 грудня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593, укладеним з [PERSON] 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № С03.190.74593 в сумі 14 403,49 грн., з яких: 5 317,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 086,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. У наданому Позивачем розрахунку заборгованості вказані суми 5 317,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 086,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. 29.07.2024 року Позивач направив Відповідачу досудову вимогу №7909512/2024 на погашення заборгованості за договором № С03.190.74593 у розмірі 14 403,49 грн. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором. Тому, з відповідача слід стягнути суму заборгованості в повному обсязі. Крім того, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву Між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та АО «ПРАВНИЧИЙ КУРС» укладено договір про надання правничої допомоги №02/24 від 01.07.2024 року, Додаткову угоду №1/1 до Договору №02-24, де вказано послуги у сумі 7 000,00 грн.,акт №1 від 05.09.2024 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, на підставі яких за надання правової допомоги, а саме: проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовних заяв для направлення до суду на суму 7 000,00 грн., згідно платіжної інструкцій №918 від 05.09.2024 року Позивачем сплачено в загальному 182 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з Відповідача [PERSON] на користь Позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з Відповідача на користь Позивача судовий збір 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved