Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов громадянки [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Мідяний Є.О., до Томаківської селищної ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нею було укладено Договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року з Томаківською селищною радою, за умовами якого їй було передано в оренду земельну ділянку комунальної власності для городництва (КВЦПЗ 01.07), яка знаходиться за адресою: с. Олександрівка, кадастровий номер 1225455100:08:001:0015. Договір укладався на 7 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. За 30 днів до закінчення строку дії договору позивачка подала відповідачу відповідний лист-повідомлення, в якому містилося прохання поновити договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року стосовно земельної ділянки кадастровий номер 1225455100:08:001:0015 на новий строк та додавався проект додаткової угоди. Також зазначалося, що позивач готова обговорити внесення будь-яких змін до договору або укласти додаткову угоду в редакції відповідача. Відповідь на лист-повідомлення було отримано від виконавчого комітету Томаківської селищної ради, в якій зазначалося, що підписати додаткову угоду на тих самих умовах немає можливості у зв`язку з суттєвими змінами в законодавстві, істотними умовами договору оренди землі та невідповідністю вимогам законів. При цьому, внесення будь-яких змін до договору запропоновано не було. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Мідяного Є.О. подано заяву, у якій він просить розглянути цивільну справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Томаківської селищної ради Амельянчик С.С. надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Крім того, відповідач надав відзив на позов, у якому зазначає, що «Томаківською селищною радою відповідно до порядку, що передбачений чинним законодавством, громадянці [PERSON] була надана відповідь листом-повідомленням від 20.09.2024 року вих. №2335/0/2-24 щодо неможливості поновлення договору на тих самих умовах, через низку обґрунтованих причин, що зазначені у листі. Тож відповідно до Закону України «Про оренду землі», у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється. Відтак, Томаківська селищна рада дотрималась вимог, встановлених ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зміст додаткової угоди наданої позивачкою, не відповідає вимогам чинного законодавства, в розділі «Строк дії договору», допущено помилку в підрахунку вказано термін 7 років від 09 жовтня 2017 року та граничний термін до 09 жовтня 2031 року, що становить не 7 років, а 14 років з дати укладення договору. Істотні умови договору позивачкою залишено без змін, хоча на момент формування проекту додаткової угоди набули чинності зміни в ст. 36 ЗК України, в якій передбачена гранична площа земельної ділянки під час її передачі на правах оренди, як така що не може перевищувати 0,6 гектара. Відповідно до п. 4 запропонованої додаткової угоди, вона укладається у двох примірниках, а позивачкою вказано у трьох примірниках, але дана норма була скасована ще у 2017 році. Крім того, змінилася ще одна істотна умова договору, а саме відсоткова ставка орендної плати за земельні ділянки для ведення городництва і станом на 01.01.2024 року вона складає 5% від нормативної грошової оцінки землі, що встановлено рішенням Томаківської селищної ради від 26.05.2023 року №1043-24/VIII «Про встановлення розміру орендної плати на території населених пунктів, що увійшли до складу Томаківської селищної територіальної громади», що в обов`язковому порядку було вказано позивачці у листі-повідомленні. Але позивачка у позовній заяві зазначила, що ставка 5% є неправомірною і не відповідає Податковому кодексу України. Ставка орендної плати не може сягати 12% відповідно до п. 2 ст. 288.5.2 Податкового кодексу України, а вразі продажу права оренди на земельних торгах, відсоток може навіть перевищувати 12%. У 2021 році Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 рок №1423-ХІ, частину 1 ст. 36 ЗК України доповнено абз. 2 наступного змісту: «площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара». Таким чином, законодавцем обмежено площу земельної ділянки по договору оренди землі, що надається громадянину в оренду для городництва, в бік зменшення та не може перевищувати 0,6 гектара, що є істотною умовою договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Так, нормами чинного законодавства не передбачена передача земельної ділянки в оренду для ведення городництва більше 0,6 гектарів, оскільки це суперечить вимогам ст. 36 ЗК України. Тому, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року не є можливим, оскільки між сторонами договору не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме: розміру земельної ділянки, а відповідно з цього і кадастрового номеру, ставки орендної плати, строку дії договору». У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних с у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Так, статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, тобто виключне право оцінки доказів належить тільки суду, Як вбачається з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні обставини. Згідно договору оренди землі від 09.10.2017 року, укладеного між Томаківською селищною радою та громадянкою [PERSON] , останній було надано в оренду земельну ділянку комунальної власності площею 1,3 га., для городництва, кадастровий номер: 1225455100:08:001:0015, земельна ділянка вільна від забудови та передана в оренду без об`єктів нерухомого майна. Договір укладено строком на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від грошової оцінки землі, що становить щорічно 1157,63 грн. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 10 жовтня 2017 року Томаківська селищна рада з однієї сторони та громадянка [PERSON] з другої сторони підписали акт, що відповідно до рішення Томаківської селищної ради №800-28/VII від 28.09.2017 року передається в оренду строком на 7 років земельна ділянка в смт. Томаківка (кадастровий номер: 1225455100:08:001:0015) площею 1,3 га. із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для городництва на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права , номер витягу 114578524 від 20.02.2018 року, зареєстровано інше речове право за номером запису: 24914375, а саме: право оренди земельної ділянки кадастровий номер: 1225455100:08:001:0015 площею 1,3 га., на підставі договору оренди землі від 09.10.2017 року, строк дії 7 років з правом пролонгації, орендар: [PERSON] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером: НВ-1205180542017 від 30.08.2017 року вказано відомості про земельну ділянку кадастровий номер: 1225455100:08:001:0015) площею 1,3 га. для городництва, землі сільськогосподарського призначення, комунальна власність, місце розташування: с. Олександрівка Томаківський район Дніпропетровська область. Згідно листа-повідомлення від 06.09.2024 року позивач [PERSON] звернулася до Томаківської селищної ради у якому просила поновити договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року стосовно земельної ділянки кадастровий номер 1225455100:08:001:0015 на новий строк та додала проект додаткової угоди. Крім того, позивач вказала про готовність обговорити внесення будь-яких змін до договору або укласти додаткову угоду в редакції відповідача. Отже, позивач повідомила відповідача про свій намір продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки у встановлений законом строк. Виконавчий комітет Томаківської селищної ради надав позивачу [PERSON] лист-повідомлення за вих. №2335/0/2/24 від 20.09.2024 року виходячи зі змісту якого поновити договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року (дата закінчення договору оренди землі 09 жовтня 2024 року) шляхом підписання додаткової угоди, на земельну ділянку площею 1,3000 га., кадастровий номер 1225455100:08:001:0015, цільове призначення 01.07 для городництва, місце розташування якої: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Олександрівка, на тих самих умовах немає можливості у зв`язку з суттєвими змінами в законодавстві, істотними умовами договору оренди землі та невідповідністю вимогам законів. При цьому, посилається на те, що згідно змін до ст. 36 ЗК України площа земельної ділянки, що надається в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара (частину першу статті 36 доповнено абзацом другим згідно з Законом України від 28.04.2021 року №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин. Тобто, змінилася істотна умова договору оренди землі, а саме площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6000 гектара, також змінилася відсоткова ставка орендної плати за земельні ділянки для ведення городництва і становить 5% від нормативної грошової оцінки землі. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ч. 2 ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно ч. 9\~ст.\~93\~ЗК України\~відносини,\~пов`язані\~з орендою\~землі,\~регулюються законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Поновлення договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час його укладення. Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 926/2720/21. Тому, при поновленні договору оренди землі необхідно застосовувати положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання Договору оренди землі, тобто станом на 09 жовтня 2017 року, згідно якої: «По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку». Отже, позивачка дотрималася усіх умов передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, а саме 09 жовтня 2017 року. Частинами 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідачем не надано доказів розгляду на пленарному засіданні листа-повідомлення від позивача та питання поновлення договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року, який було укладено між Томаківською селищною радою, як орендодавцем та [PERSON] , як орендарем стосовно земельної ділянки площею 1,3\~га., кадастровий номер 1225455100:08:001:0015, цільове призначення - для городництва. У листі-повідомленні Виконавчого комітету Томаківської селищної ради за вих. №2335/0/2/24 від 20.09.2024 року, не вказано, що питання про поновлення або відмову у поновленні договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року вирішувалося на пленарному засіданні. Зі змісту акту прийому-передачі земельної ділянки від 10 жовтня 2017 року вбачається, що договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року був затверджений на підставі рішення Томаківської селищної ради №800-28/VII від 28.09.2017 року. Отже, відмовляючи у поновленні договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року листом-повідомленням вих. №2335/0/2/24 від 20.09.2024 року відповідач діяв з порушенням встановленої законом процедури. Також не заслуговують на увагу підстави відмови, викладені в листі -повідомленні: внесення змін до частини першої статті 36 Земельного кодексу України, яка доповнена абзацем другим, за яким площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара; міна відсоткової ставки орендної плати за земельні ділянки для ведення городництва, яка зазначена відповідачем як 5% від нормативної грошової оцінки землі; відсутність об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці, що орендується. До ст. 36 Земельного кодексу України зміни було внесено Законом №1423-IX від 28.04.2021 року, які набули чинності 27.05.2021 року. Договір оренди землі від 09 жовтня 2017 року було укладено до внесення зазначених змін та встановлення обмеження щодо площі земельної ділянки, яка може надаватися в оренду для городництва. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року справа №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів): Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Отже, встановлені зміни до ч. 1 ст. 36 Земельного кодексу України до Договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року не можуть бути застосовані. Доказів підвищення відсоткової ставки орендної плати за земельні ділянки для ведення городництва до 5% від нормативної грошової оцінки землі відповідачем не надано. Відповідач при отриманні листа-повідомлення від [PERSON] не запропонував їй внести зміни в частині підвищення ставки орендної плати. Земельна ділянка комунальної власності для городництва (КВЦПЗ 01.07) яка знаходиться за адресою: с. Олександрівка, кадастровий номер 1225455100:08:001:0015, що передана за Договором оренди землі від 09 жовтня 2017 року вільна від забудови. Тому норми закону, які регулюють поновлення договорів оренди за умови наявності на земельній ділянці об`єктів нерухомості, до правовідносин що розглядаються не застосовуються. Згідно ст. 32-2 Закону України «Про оренду землі» поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому\~статтею 126-1\~Земельного кодексу\~України. Поняття поновлення договору оренди землі відповідно до змін, внесених до Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення договору оренди землі від 09 жовтня 2017 року) полягає в автоматичному поновленні права оренди на той самий строк та на тих самих умовах. Також з 16 липня 2020 року набула чинності нова редакція статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка надає можливість орендарю, який належно виконував свої обов`язки, укласти договір оренди землі на новий строк. Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк відрізняється від поновлення договору оренди землі наявною необхідністю вчинення сторонами договору активних дій з укладення нового договору. З боку орендаря необхідним є належне виконання умов основного договору оренди, а також завчасне повідомлення власника земельної ділянки про намір укласти його на новий строк (щонайменше за місяць до закінчення строку дії договору). До такого повідомлення обов`язково додається проєкт нового договору оренди землі, умови якого можуть відрізнятись від умов основного договору. Власник землі,\~в свою чергу, має право укласти такий договір оренди землі або направити свої зустрічні пропозиції щодо істотних умов договору оренди землі, або відмовитись від укладення договору оренди землі на новий строк, або може взагалі проігнорувати таке повідомлення. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Слід звернути увагу на те, що перехідними положеннями Закону України «Про оренду землі» також визначено особливості укладення договорів оренди землі на новий строк та поновлення договорів оренди, які були укладені до 16 липня 2020 року. До таких договорів застосовуються правила щодо їх поновлення або укладення на новий строк, визначені законодавством, що існувало на момент їх укладення. Таким чином, враховуючи, що договір оренди землі було укладено 09 жовтня 2017 року, то процедура його поновлення повинна відбуватись згідно із положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 04 червня 2017 року. Так, положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції на 04 червня 2017 року передбачала, що укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренді землі) здійснюється на підставі додаткової угоди до договору оренди землі. Така угода може передбачати також внесення змін до умов основного договору оренди. Але якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою протягом місяця після спливу строку дії договору оренди та за відсутності письмових заперечень орендодавця, то такий договір вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах. Проте, укладення додаткової угоди все одно залишається обов`язком кожної зі сторін основного договору оренди землі. У разі ухилення сторони від виконання свого обов`язку щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі орендар має право звернутись до суду із позовом про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. Перевіривши надану позивачем додаткову угоду, встановлено, що умови, викладені в ній, підтверджують факт виникнення процедури поновлення договору для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі. Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази, перевіривши матеріали справи, вивчивши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved