Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Макух А.В.) через «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягувати щомісячно з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина, яка не досягла 3-х років, у розмірі 3/5 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] 3-х років. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у відносинах з літа 2022 року по 20.10.2023 року, за час яких проводили разом час, в тому числі з донькою Позивача від першого шлюбу, планували спільне майбутнє, вели спільний побут. У період відносин Позивач завагітніла. [INFO] у Позивача та Відповідача народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . У період вагітності Позивача та відразу після пологів Відповідач визнавав своє батьківство відносно [PERSON] та виявляв намір визнати батьківство у РАЦСі при реєстрації народження дитини. Однак, після виписки Позивача з пологового будинку, Відповідач постійно відкладав реєстрацію народження дитини, що змусило Позивача подавати заяву про реєстрацію народження сина без визнання батьківства. 14.10.2024 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/2826/24 прийнято рішення, яким Відповідача визнано батьком [PERSON] , [INFO] та стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відтак, Позивач отримує аліменти на утримання дитини в розмірі 25% від доходу Відповідача. Станом на 12.12.2024 р. дохід Відповідача становить 12000.00 грн. Станом на 18.12.2024 р. дохід Позивача, становить 860.00 грн., що є соціальною допомогою держави для матері при народженні дитини. Позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною. Будь-які інші доходи, які б могли забезпечити Позивачу нормальні умови для існування - відсутні. Окрім [PERSON] на утриманні Позивачки перебуває також донька від попередніх відносин. Відтак, доглядаючи за спільною з Відповідачем дитиною, Позивач не має можливості працювати, утримувати себе та двох дітей. Окрім цього, Позивач змушена щомісячно сплачувати комунальні послуги в розмірі орієнтовно 2695.22 грн. для забезпечення нормальних умов проживання дітей. Відсутність доходу позбавляє Позивача можливості забезпечити себе необхідними засобами гігієни, мінімальним набором для харчування, змінним сезонним одягом та взуттям. Відповідач в свою чергу, є молодим та здоровим чоловіком, який здатний організувати своє життя та побут, працювати та сплачувати аліменти. На утриманні будь-яких інших членів сім`ї, окрім спільного з Позивачем сина, немає. Дохід Відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти і на утримання Позивача. Вважає, що Відповідач спроможний надавати утримання Позивачу як матері, з якою проживає їх спільна дитина у розмірі 60%, що становить 3/5 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, виходячи з наступних міркувань. За твердженням Позивача, сторони проживають окремо, дитина проживає разом з Позивачем. До досягнення дитиною трирічного віку саме жінка, як матір, перебуває у більш слабкому, більш уразливому становищі, що покладає на батька дитини додатковий обов`язок щодо надання такій жінці матеріальної допомоги. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07.01.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: акт обстеження умов проживання дитини [PERSON] , що підтверджує факт проживання дитини з Позивачем. Ухвалою суду від 13.01.2025 року клопотання представника позивача - адвоката Макух А.В. про проведення судового засідання у режимі відео конференції - задоволено. Ухвалою суду від 13.02.2025 року клопотання представника позивача - адвоката Макух А.В. про проведення судового засідання у режимі відео конференції - задоволено. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у відносинах. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] про що 10 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис №472, місце реєстрації - Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно копії рішення Деснянського районного суду м.Києва від 14.10.2024 року, [PERSON] (Відповідача) визнано батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актового запису № 472 про народження [PERSON] та стягнуто на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною відповідного віку. Згідно вищезазначеного рішення державним виконавцем Деснянського ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Згідно відповіді ПФУ Відповідач [PERSON] отримує дохід у ФОП [PERSON] . Від першого шлюбу у Позивачки є донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2016 р. Згідно Акту обстеження умов проживання від 20.12.2024 року Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що Позивач разом з сином [PERSON] , який не досягнув 3-х річного віку фактично проживає за адресою [ADDRESS] . На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання дружини на період догляду за дитиною, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Згідно ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений у 2025році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2025 року - 3 028 гривень. Тобто, на законодавчому рівні встановлено, що мінімально необхідне матеріальне забезпечення однієї працездатної людини в Україні в 2025 році не може бути меншим за 3 028 гривень. Це той законодавчо встановлений мінімум, який має забезпечувати задоволення звичайних мінімальних потреб людини для забезпечення її життєдіяльності та знаходження в соціумі. Суд не має підстав вважати, що у Позивача у даній справі рівень потреб задоволення, яких є мінімально необхідним для підтримання нормальної життєдіяльності є нижчим за той, який встановлений державою. Статтею 8 цього ж закону встановлено, що мінімальна заробітна плата в Україні встановлена у місячному розмірі: з 1 січня 2025 року - 8 000 гривень. Суд зауважує, що інститут материнства є одним із найважливіших в суспільному житті. Його захист є однією із функцій держави. Суд враховує, що в даній справі на утриманні Позивача знаходяться дві малолітні дитини, батьком однієї з них, а саме: [PERSON] є Відповідач. Дитині станом на дату розгляду справи - 1 рік. Дитина проживає із Позивачем. Суд вважає, що догляд за дитиною є важливим і відповідальним обов`язком Позивача. Догляд за двома дітьми, явно потребує багато часу, що значно ускладнює можливість самостійного заробітку Позивачем. При цьому, суд зазначає, що кожна людина, а особливо жінка має право на підтримання свого особистого належного стану, як зовнішнього так і психологічного, а так само і стану здоров`я. В даному випадку, це є ще і однією із передумов забезпечення належного догляду і виховання двох малолітніх дітей. Батько дитини нарівні із матір`ю дитини є відповідальним за забезпечення та виховання дитини. І якщо, жінка бере на себе більшість із цих обов`язків, при цьому позбавляючись можливості працювати, то обов`язком чоловіка є забезпечення своїх дітей та жінки яка про них піклується в незалежності від факту їх спільного проживання. Саме на регулювання таких важливих суспільних відносин направлена ч.2 ст.84 СК України. Суд має враховувати всі обставини справи, зокрема обставини, які об`єктивно не дають змоги чоловіку виконувати свої обов`язки. Деякі не можуть виконувати такі обов`язки внаслідок стану здоров`я, необхідності нести інші постійні витрати, як то на утримання догляду інших дітей чи непрацездатних осіб. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даній справі, Відповідач не навів та не довів жодної обставини, які свідчили б про неможливість виконання ним обов`язку встановленого ч.2 ст.84 СК України. Виходячи з вищевикладеного, у суду не має підстав вважати відповідача таким, що не має можливості сплачувати утримання на дружину із якою проживає його дитина до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки відповідач матеріальну допомогу Позивачці у добровільному порядку не надає, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача, стягнувши аліменти з відповідача на утримання позивачки, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, в розмірі 3/5 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19 грудня 2024 року і до досягнення - [PERSON] , [INFO] трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Outcome: approved