Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.05.2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Подвір`ївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що складено актовий запис №02. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми. Протягом останнього часу сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та як наслідок до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Будь-які спроби примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки та вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня 2024 року шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, відсутній спільний бюджет та не проживають як одна сім`я, а шлюб носить формальний характер. Можливості примирення не вбачає, тобто подальше їх з відповідачем життя як подружжя є неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак належним чином двічі був повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 20.05.2016 року, сторони 20.05.2016 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Подвір`ївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис № 02. За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), які на даний час є малолітніми. Сторони підтвердили поданими заявами, що стосунки, які існують між ними виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved