Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому, з урахуванням останньої заяви про зміну предмету позову, просить : 1. Зобов`язати [PERSON] вирішувати питання виховання дитини - [PERSON] [INFO] , спільно з його батьком - [PERSON] , а саме: вибір або зміна навчального закладу; рішення про відвідування додаткових занять гуртків секцій; розклад дня з урахуванням добових фізичних психологічних емоційних навантажень; проведення шкільних канікул; оздоровлення дитини; формування поваги до батьків, законів, правил; формування моральних принципів - чесність, справедливість; встановлення меж дозволеного; навчання відповідальності та самостійності; навчання правильному поводженню з грошима; формування та розвиток довірливих стосунків з батьками; з урахуванням інтересів, здібностей, стану здоров`я дитини до набуття дитиною 18 років (24 січня 2033 року). 2. Визначити [PERSON] додатковий спосіб участі у вихованні його сина (контакту з дитиною згідно з пункту ііі) частини а) статті 2 Конвенції ETS N 192) - [PERSON] , [INFO] - зобов`язати [PERSON] повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) [PERSON] всі обставини пов`язані з вихованням та розвитком [PERSON] [INFO] в період з 25.02.2022 року по час набрання законної сили рішенням суду про всі навчальні заклади та заходи в яких син виховувався, його успіхи, досягнення, зауваження, невдачі, надати наявні фото та відео подій пов`язаних з вихованням та розвитком дитини на електронну пошту [INFO] (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: [ADDRESS] ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили; - зобов`язати [PERSON] повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) [PERSON] всі поточні обставини виховання [PERSON] [INFO] (де він навчається, які додатково відвідує розвивальні виховні спортивні та інші заклади - повні офіційні назви та адреси закладів, номер та назву груп, класів навчання, прізвища ім`я по-батькові та контактні дані вихователів, розклад занять порядок та часи відвідування, періоди всіх шкільних канікул та канікул у додаткових закладах) на електронну пошту [INFO] (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: [ADDRESS] ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили; - через надсилання [PERSON] листа з підписом та датою (або скан-копією такого листа) кожного 30 (тридцятого) числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, в якому повідомляти [PERSON] про важливі обставини у вихованні та розвитку [PERSON] [INFO] (досягнення, успіхи, надбання, недоліки, зауваження, невдачі, оцінки, заохочення, переведення до іншого класу, на інший рівень навчання, інформацію про дату припинення відвідування дитиною виховних закладів, гуртків секцій, школи тощо та підстави припинення, надавати свої пропозиції для подальшого всебічного розвитку та виховання дитини з урахуванням його поточних інтересів та уподобань для спільного вирішення питань виховання дитини) на електронну пошту [INFO] (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу [ADDRESS] ) до набуття дитиною 18 років 24.01.2033 року. Позов обгрунтований тим, що з січня 2014 року він та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . Мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У березні 2017 року відповідач самовільно змінила місце мешкання сина, де він народився та проживав, відвезла до своїх родичів за адресою: [ADDRESS] , почала перешкоджати йому у вихованні дитини. Розпорядженням Дергачівської Служби у справах дітей. Дергачівської РДА №224 від 04.05.2017 було визнано порушення прав дитини на виховання з боку батька, порушення обов`язку батька на виховання сина, та пунктом 3 було рекомендовано відповідачці не чинити перешкод позивачу у його вихованні. Після прийняття Розпорядження відповідачка не припинила перешкоджати батькові у вихованні дитини. У липні 2017 року в порушення пункту 3 Розпорядження відповідачка одноосібно звернулась до Малоданилівського ДНЗ «Дзвіночок» для зарахування дитини до закладу, тобто без участі та повідомлення позивача, чим вчинила перешкоди позивачу у вихованні дитини, порушила права дитини на виховання з боку батька, обов`язки батька на виховання свого сина, умисно приховала інформацію, пов`язану з зарахуванням дитини до садочку. Рішенням Дергачівського районного суду від 22.02.2018 року у справі №619/3051/17 було зобов`язано відповідачку усунути перешкоди у вихованні дитини. Позивач звертався листом до відповідачки про спільне вирішення питання відвідування дитиною басейну у супроводі позивача. Відповіді не отримав. Відповідач не припиняє порушувати права дитини на виховання з боку батька та обов`язки батька на виховання дитини, відмовилась приймати спільні рішення по вихованню дитини, не усунула перешкоди у вихованні сина. Позивач неодноразово звертався до Малоданилівської селищної ради та Служби у справах дітей для надання допомоги у врегулюванні питання участі у вихованні дитини, проте уповноважені особи Малоданилівської селищної ради та Служби у справах дітей допустили систематичну умисну злочинну бездіяльність, не захистили порушені права дитини на виховання з боку батька. 24 лютого 2022 року Україна зазнала ворожого вторгнення з боку росії. В цей день позивач особисто приїхав до відповідачки за адресою [ADDRESS] та запропонував вивезти дитину разом з відповідачкою у безпечне місце, відповідачка відмовила. Відповідачка змінила місце мешкання дитини, але позивачу адресу перебування не повідомляла. З непідтверджених джерел було повідомлено, що відповідачка разом з дитиною виїхала з України в Німеччину. Позивач звертався до ДПСУ із заявами щодо перетину кордону його сина та отримав відповіді, що його син відсутній в базі даних ДПСУ. Позивач звертався до консульства Німеччини та МЗС України, але з наданих відповідей дитина на консульському обліку в Німеччині не перебуває. Відтак наявні грубі порушення прав дитини на виховання з боку батька та порушення обов`язків батька на виховання свого сина з боку відповідачки. У позасудовому порядку сторони не можуть дійти порозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з ним, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Участь у справі сторін та інших учасників справи. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про місце, дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання неодноразово була належним чином повідомлена шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відзив на позовну заяву відповідач не подала. Третя особа - представник Служби у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. До Дергачівського районного суду Харківської області представник Служби у справах дітей Малоданилівської селищної ради надав заяву, в якій зазначив, що служба у справах дітей не має можливості надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, оскільки громадянка [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані та не проживають, що підтверджується листом ЦНАП Малоданилівської селищної ради та актом обстеження умов проживання. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] на обліку у служби у справах дітей не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив. З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Розпорядженням № 224 від 04.05.2017 про визначення місця проживання та порядку виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , з матір`ю [PERSON] , яка мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; визначено громадянину [PERSON] , який мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , а саме: перший та третій тиждень місяця, з 9-00 години суботи до 20-00 години неділі, за місцем проживання батька в присутності матері дитини громадянки [PERSON] , враховуючи думку та стан здоров`я дитини, в будні дні з 18-00 години до 20-00 години, для прогулянок поблизу місця проживання матері, як в присутності матері, так і без її присутності за конкретною домовленістю з громадянкою [PERSON] , враховуючи думку та стан здоров`я дитини. Рекомендовано громадянці [PERSON] , яка мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не чинити перешкоди громадянину [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дане розпорядження є обов`язковим до виконання кожною зі сторін спору (а.с. 12). Згідно з інформацією наданою [PERSON] - завідувачем ДНЗ «Дзвіночок» від 06.12.2017 № 119 - [PERSON] почав відвідувати Малоданилівський дошкільний заклад (яслі-садок) з 08 серпня 2017 року (а.с. 14). З листа директора Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної (військової) адміністрації вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 зарахований до Комунального закладу «Малоданилівський ліцей» Малоданилівської селищної ради Харківської області, заява про відрахування із закладу не надходила (а.с. 135). Як вбачається з повідомлення начальника Полтавського районного управління поліції ВП №1 ГУНП в Полтавській області - малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , значиться як безвісно зникла особа від 22.04.2022. Матеріали справи перебувають у провадженні Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області (а.с. 119). Згідно з інформацією заступника начальника Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України - 27.04.2022 Харківським районним управлінням поліції № 3 (Шевченківський) Головного управління Національної поліції в Харківській області [PERSON] , [INFO]., оголошено у державний розшук як особу, зниклу безвісті. 18.05.2022 розшук припинено у зв`язку з встановленням місцезнаходження особи. 29.05.2022 відділенням поліції № 1 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області [PERSON]., [INFO]., оголошено у державний розшук як особу, зниклу безвісті. Станом на 10.06.2022 зазначена особа перебуває у розшуку. (а.с. 120). З листа начальника Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації зазначено, що за результатами перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.03.2022 по 21.02.2024 громадянином України [PERSON] , [INFO] у базі даних не виявлено (а.с. 121, 122,123). Згідно з інформацією посольства України у Федеративній Республіці Німеччина від 07.09.2022 [PERSON] на консульському обліку у посольстві України у ФРН - не перебуває (а.с. 124). Згідно з інформацією Генерального Консульства України в Гамбурзі [PERSON] на консульському обліку дипустанови не перебуває (а.с. 125). Згідно з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року у справі № 619/3051/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною; за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - позов [PERSON] задоволено частково. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Усунено перешкоди [PERSON] та визначено йому дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , а саме: -кожний непарний та парний вівторок та п`ятницю з 18 год. 30 хв до 19 год. 30 хв. в присутності матері [PERSON] (бабусі [PERSON] або дідуся [PERSON] ), за адресою: [ADDRESS] , враховуючи думку та стан здоров`я дитини; -кожну непарну суботу місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері [PERSON] (бабусі [PERSON] або дідуся [PERSON] ), як за місцем проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , так і з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, враховуючи думку та стан здоров`я дитини; -у день народження дитини, якщо 24 січня буде вихідним днем - з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в присутності матері [PERSON] (бабусі [PERSON] або дідуся [PERSON] ), за адресою: [ADDRESS] , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт. Мала Данилівка, Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові; якщо 24 січня припадає на будній день - з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. в присутності матері [PERSON] (бабусі [PERSON] або дідуся [PERSON] ), за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням думки та стану здоров`я дитини. В іншій частині позовів відмовити (а.с. 16). Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року змінено в частині визначення порядку та участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Абзаци 4-6 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: визначено [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце та час їхнього спілкування: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17.00 до 19.00 без присутності матері; кожної суботи та неділі другого та четвертого тижня місяця з 10.00 год до 18.00 год без присутності матері. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 17). Постановою Верховного Суду - касаційну скаргу [PERSON] залишено без розгляду ( а.с. 18-23). Постановою Харківського апеляційного суду від 15.10.2020 у справі 619/4720/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації у Харківській області про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2020 року скасовано. Позов [PERSON] задоволено частково. Визначено [PERSON] додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : два тижні влітку, за домовленістю з [PERSON] , під час відпустки батька, для спільного з батьком відпочинку та оздоровлення сина. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено (а.с. 88). Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12.03.2024 у справі № 619/4451/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, про усунення перешкод та відновлення порушеного права у вихованні та спілкуванні з дитиною - позов [PERSON] задоволено частково. Встановлено [PERSON] додатковий порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , а саме: - необмежене спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 126). Постановою Харківського апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року в оскаржуванній частині - змінено. Зобов`язано [PERSON] повідомляти батька дитини, [PERSON] , на електронну пошту [INFO] про адресу фактичного перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у разі її зміни, про захворювання дитини, про виклик йому лікаря, поставлення діагнозу, стан дитини, необхідні ліки, адреси лікарні впродовж доби з моменту настання таких обставин. Зобов`язати [PERSON] забезпечувати зв`язок [PERSON] з сином [PERSON] засобами телефонного, поштового, електронного, відео та іншого засобу зв`язку кожної неділі з 18.00 до 20.00 години. В іншій оскаржуваній частині судового рішення - залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 650,24 грн судового збору за подання позову та апеляційної скарги. В іншій частині судове рішення не оскаржувалося та не переглядалося (а.с.127). Заочним рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі № 619/414/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, про визначення додаткового способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною під час шкільних канікул - позов [PERSON] задоволено повністю. Визначено [PERSON] додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: - кожні шкільні канікули тривалістю тиждень (осінні, весняні та інші) з 17.00 год четверга до 20.00 год неділі без присутності матері дитини, кожні шкільні канікули тривалістю два тижні (зимові та інші) - другий тиждень з 10.00 год понеділка до 20.00 год неділі без присутності матері дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 992, 40 грн (а.с. 137). З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаних судових рішень відкриті виконавчі провадження. На відповідача неодноразово накладено штрафи за їх невиконання (а.с. 138-191). Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021221230000608 від 24.10.2021 вбачається, що за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 382 КК України (а.с. 103). Постановою прокурора Дергачівської окружної прокуратури від 03.08.2023 визнано [PERSON] та [PERSON] потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021221230000609 від 24.10.2021, яке 13.07.2023 об`єднано з кримінальним провадженням № 12021221230000608 (а.с. 105-106). 14.08.2023 постановою прокурора Дергачівської окружної прокуратури залучено [PERSON] як законного представника потерпілого [PERSON] , до кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021221230000609 від 24.10.2021, яке 13.07.2023 об`єднано з кримінальним провадженням № 12021221230000608 (а.с. 107). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.09.2024 у справі № 619/3051/17 боржника [PERSON] оголошено у розшук. Згідно з розрахунком боргу по аліментах, станом на 01.07.2024 заборгованість [PERSON] у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу № 619/1315/18 від 27.04.2018 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] - відсутня. На теперішній час позивачу не відомо місце проживання/перебування дитини. Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із, зокрема, сімейних правовідносин. За вимогами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з частинами першою-третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У частині першій та другій статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону № 2402-III). У абзацах першому, другому статті 15 Закону № 2402-III зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями статті 2 Конвенції про контакт з дітьми ETS N 192 визначено, що "контакт" означає, зокрема, iii) надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу; Таким чином, міжнародними та національними нормами законодавства України закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також передбачено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок - не чинити цьому перешкоди. За вказаних обставин, проаналізувавши наявні в справі докази, враховуючи принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні сина та спілкуватися з ним, відсутність підтверджених належними та допустимими доказами обставин, які б могли бути підставою для обмеження цього права, беручи до уваги, що між сторонами склалися такі відносини, які позбавляють позивача можливості отримати інформацію про важливі обставини життя свого сина та те, що сторони не змогли самостійно визначити порядок участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Стала практика Верховного Суду та ЄСПЛ наголошує, що в спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання слід вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо. Суд зауважує, що право батька мати інформацію про місце перебування своєї дитини, місце навчання та про основні обставини життя дитини є його беззаперечним правом, та не суперечить інтересам дитини. Мати не має права приховувати відповідну інформацію про дитину та перешкоджати батькові в отриманні такої інформації. Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо питання виховання дитини. З матеріалів справи вбачається, що питання участі позивача у вихованні дитини неодноразово вирішувалось в судовому порядку. Крім того, позовні вимоги [PERSON] нерозривно пов`язані з його обов`язками як батька, який є відповідальним за законом за забезпечення захисту і піклування, які необхідні для благополуччя його сина. Враховуючи, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а [PERSON] несе відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та міжнародно-правових норм - вимоги позивача про зобов`язання відповідача повідомити про важливі обставини життя його сина кореспондується з відповідальністю позивача за виховання та розвиток його сина та забезпечення найкращих інтересів дитини, які є предметом його основного піклування. Доказів про негативний вплив батька на дитину або обставини, які б свідчили про неможливість участі батька у вихованні дитини матеріали справи не містять, відповідачем та службою у справах дітей суду не надано. Як вбачається із матеріалів справи позивач, який є батьком дитини наполегливо проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, сплачує аліменти на утримання сина, не має заборгованості за аліментами. Верховний Суд у постанові від 9 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17 зазначив, що зобов`язання матері дитини повідомляти батька про факти захворювання та лікування дитини, про від`їзд (обставини та напрям) дитини за межі міста Києва більше ніж на два дні не є діянням, спрямованим на обмеження волевиявлення особи, і входить до поняття надання інформації про дитину, що є складовою контакту з дитиною, в розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства». При цьому, на думку Верховного Суду, повідомлення батьку про важливі факти із життя дитини не можна розцінювати як обтяжливе зобов`язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення [PERSON] додаткового способу участі у вихованні його сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зобов`язання [PERSON] повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) [PERSON] про всі навчальні заклади, в яких [PERSON] , [INFO] , виховувався в період з 25.02.2022 року по час набрання законної сили рішенням суду; про розвивальні виховні спортивні заклади, які [PERSON] , [INFO] , додатково відвідує, їх повні офіційні назви та адреси розклад занять, періоди шкільних канікул та канікул у додаткових закладах -- на електронну пошту [INFO] (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: [ADDRESS] ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили - підлягають задоволенню, оскільки входять до поняття надання інформації про дитину, що є складовою контакту з дитиною, в розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» та Конвенції про контакт з дітьми та відповідає праву батька підтримувати регулярні особисті стосунки і прямі контакти з дитиною, яка проживає окремо. З цих же підстав підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання [PERSON] повідомляти листом з підписом та датою (або скан-копією такого листа) [PERSON] кожного 30 (тридцятого) числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, про дату припинення відвідування [PERSON] , [INFO] , виховних закладів та підстави припинення - на електронну пошту [INFO] (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу [ADDRESS] ) до набуття дитиною 18 років 24.01.2033 року. Водночас, інші позовні вимоги, такі як зобов`язання [PERSON] вирішувати питання виховання дитини - [PERSON] [INFO] , спільно з його батьком - [PERSON] , а саме: вибір або зміна навчального закладу; рішення про відвідування додаткових занять гуртків секцій; розклад дня з урахуванням добових фізичних психологічних емоційних навантажень; проведення шкільних канікул; оздоровлення дитини; формування поваги до батьків, законів, правил; формування моральних принципів - чесність, справедливість; встановлення меж дозволеного; навчання відповідальності та самостійності; навчання правильному поводженню з грошима; формування та розвиток довірливих стосунків з батьками; з урахуванням інтересів, здібностей, стану здоров`я дитини до набуття дитиною 18 років (24 січня 2033 року); - зобов`язання [PERSON] повідомити [PERSON] всі обставини пов`язані з вихованням та розвитком [PERSON] [INFO] про його успіхи, досягнення, зауваження, невдачі, надати наявні фото та відео подій пов`язаних з вихованням та розвитком дитини, зобов`язання [PERSON] повідомити [PERSON] всі поточні обставини виховання [PERSON] [INFO] номер та назву груп, класів навчання, прізвища ім`я по-батькові та контактні дані вихователів, порядок та часи відвідування; зобов`язання [PERSON] кожного 30 числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, повідомляти [PERSON] про важливі обставини у вихованні та розвитку [PERSON] [INFO] - досягнення, успіхи, надбання, недоліки, зауваження, невдачі, оцінки, заохочення, переведення до іншого класу, на інший рівень навчання, надавати свої пропозиції для подальшого всебічного розвитку та виховання дитини з урахуванням його поточних інтересів та уподобань для спільного вирішення питань виховання дитини - задоволенню не підлягають, оскільки носять узагальнений характер та не можуть бути задоволені судом з огляду на їх неконкретність та такі, які у разі їх задоволення не вирішать спір, а можуть породити інші спори. Законодавством вже визначений обов`язок батьків спільно вирішувати питання виховання дитини. Так, згідно з частиною першою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У постанові від 27.11.2024 у справі 753/13059/23 Верховний суд зазначив, що у більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунками між батьками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Таки висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 13 червня 2024 року в справі № 675/1124/22 (провадження № 61-1049св24), від 29 травня 2024 року в справі № 686/15230/23 (провадження № 61-3812св24) та інших. Крім того, покладення в судовому порядку таких обов`язків на сторони спору за відсутності механізму примусового виконання судового рішення в частині, зокрема, зобов`язання матері дитини узгоджувати з батьком перелік додаткових занять, гуртків, секцій, тощо, які може відвідувати дитина, може поглибити конфлікт між сторонами, що не є виправданим, оскільки дитина може бути взагалі позбавлена такого роду дозвілля. Також суд зауважує, що основним завданням суду є здійснення своєї основної функції - ухвалення обов`язково рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися. Судове рішення повинно бути чітким зрозумілим та таким, що може бути ефективно реалізованим. У Висновку N? 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЕС) щодо якості судових рішень зазначено, що будь-який припис, який міститься у судовому рішенні, повинен бути сформульований таким чином, щоб його можна було втілити в життя. Судове рішення повинно містити вичерпні висновки, які не можуть диференційовано тлумачитися. Висновки суду в судовому рішенні повинні бути викладені в такій формі, щоб вони не викликали ускладнень при виконанні рішення суду виконавчою службою. Враховуючи викладене, сформульовані позивачем вимоги в цій частині не є чіткими, та є такими, що у разі їх задоволення можуть призвести до виникнення невизначеності або непорозуміння. На підставі викладеного,

Outcome: partial