Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] через представника адвоката Тригуб О.О. звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її\~користь аліменти\~на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументовано тим, що у 2018 році позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, від яких у них народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені до актового запису про народження за вказівкою матері, на підставі ст.135 СК України. В подальшому відповідач добровільно визнав своє батьківство і у січні 2021 року їх син отримав нове свідоцтво про народження, у якому [PERSON] записаний батьком дитини. Позивачка із малолітнім [PERSON] з 2022 року проживають у Швейцарії, де дитина проходить курс лікування, оскільки має інвалідність через аутизм. Всі витрати по утриманню сина позивачка несе самостійно. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку і постійно офіційно перетинає кордон та приїздить до України з різними бізнес ідеями, будучи громадянином Турецької Республіки. Згідно інформацій Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 29.10.2024 (а.с. 36) та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.12.2024 (а.с. 39), відповідач [PERSON] , громадянин Турецької Республіки, зареєстрований у [ADDRESS] . Позивачка, громадянка України, за даними реєстру територіальної громади в Україні зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням положень ст. 497 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право", справа підсудна судам України, і відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України даний позов про стягнення аліментів може пред`являтися за зареєстрованим в Україні місцем проживання позивачки до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Ухвалою судді 02.01.2025 постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надіслала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності її та позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідач заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , який народився [INFO] у місті Ніжині Чернігівської області в Україні, є [PERSON] , громадянин Турецької Республіки, та [PERSON] , громадянка України (а.с. 10). Витягом з актового запису про шлюб відділу реєстрації громадянського стану Швейцарської Конфедерації (офіційний переклад) підтверджується, що позивачка після реєстрації шлюбу 11.03.2022 змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.18-19). Малолітній [PERSON] з 27.02.2022 проживає разом із позивачкою у Швейцарії, що підтверджується офіційно перекладеними на українську мову довідками про реєстрацію за місцем проживання, виданими відділом паспортної, реєстраційної та міграційної роботи громади [PERSON] (а.с. 14-17). Як вбачається з наявних у справі медичних документів (з офіційним перекладом на українську мову), [PERSON] призначено пенсію по інвалідності, встановлено діагноз аутизм (а.с. 11-13). Згідно з положеннями ст. 67, 67-1 Закону України "Про міжнародне приватне право" зобов`язання щодо утримання між батьками і дітьми у даному випадку регулюються правом держави суду. Так, за змістом положень ст.180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відомості про перебування у відповідача на утриманні інших осіб, його матеріальний стан та стан здоров`я в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.129 Конституції України\~однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру аліментів та прийняття рішення про їх стягнення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 80 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved