Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи вимоги тим, що 30.06.1995р. на загальних зборах КСП «Нива» (протокол №2) її було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а 28.08.1995р. Бакшанською сільською радою народних депутатів Савранського району Одеської області КСП «Нива» у колективну власність було передано на постійне користування земельні ділянки згідно експлікації для виробництва товарної продукції. Позивачка зазначає, що вона, як член КСП «Нива», отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0301699, виданий 26.02.1997р. на підставі рішення Савранської РДА від 24.05.1996р. №97, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.02.1999р. за №460. 03.09.2021р. позивачка отримала відповідь Савранської селищної ради Одеської області про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0115409 відповідно до розпорядження Савранської РДА «Про визнання недійсними сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 21.02.2000р. №34/А-2000 визнаний недійсним у відповідності до протесту прокурора від 02.02.2000р. №57 та рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000р. №1. Позивачка вважає, що було порушено її право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим вона просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) за рахунок земель колишнього КСП «Нива», що знаходилось в с.Йосипівка, Савранського (нині Подільського) району, Одеської області. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачкою не надано жодних доказів, які б підтверджували її членство в КСП «Нива» на час видачі державного акта на право колективної власності на землю. Також, відповідач зазначає, що відповідно до протоколу №2 від 29.02.2000р. на загальних зборах уповноважених КСП «Нива» уточнено списки осіб для отримання сертифікатів на земельну частку (пай), працівників соціальної сфери с.Йосипівка із списку осіб для отримання сертифікатів на земельну частку (пай) виключено, сертифікати на право власності на земельну частку (пай) визнано недійсними, у тому числі визнано недійсним виданий позивачці сертифікат серії ОД №0301699 (а.с.26-28). Позивачка подала до суду заперечення на відзив на позовну заяву (в розумінні ст.179 ЦПК України відповідь на відзив), в якому вказала, що 29.02.2000р. жодних зборів уповноважених КСП «Нива» не відбулося; відсутній список ста відсотків власників сертифікатів, присутніх на повторних зборах, з особистими підписами; відсутнє рішення суду щодо визнання сертифікатів недійсними та затвердження нового списку осіб для отримання сертифікатів на земельну частку (пай) із земель колективної власності (2143га), а сертифікат серії ОД №0301699 на момент її звернення до суду недійсним не визнаний та не скасований. Позивачка зазначає, що підтвердженням її членства в КСП «Нива» є рішення загальних зборів цього КСП, затвердження списків Бакшанською сільською радою, реєстрація виданого їй сертифіката у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та отримання цього сертифікату з особистим підписом (а.с.32-34). В судовому засіданні позивачка стверджувала, що на час видачі державного акта на право колективної власності на землю вона була членом КСП «Нива», оскільки писала заяву про прийняття її в члени і цю заяву було підтримано рішенням загальних зборів цього КСП за 1995 рік, а також була включена до загального списку членів КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, але вказана заява, рішення загальних зборів та список на даний час не зберіглися. Позивачка також пояснила, що в трудових відносинах з КСП «Нива» вона не перебувала, оскільки працювала вчителькою і трудової книжки колгоспника не отримувала, а лише залучалась для виконання тимчасових або сезонних робіт (збір сіна, виконання підсобних робіт тощо) після роботи в школі. Представник позивачки адвокат Ільїчов С.Д., посилаючись на надані докази, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача Кірієвський Ю.П. в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку. На підставі рішення Савранської РДА від 24.05.1996р. №97 позивачці було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0301699, зареєстрований 26.02.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №465, за яким їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива», розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.10). 28.06.2023р. позивачка звернулася до Савранської селищної ради з клопотанням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,5100га із земель колективної власності на території Савранської селищної ради Одеської області (за межами населеного пункту с.Йосипівка, мас.1) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0301699 по колишньому КСП «Нива» (а.с.11), але рішенням сесії Савранської селищної ради Одеської області від 26.10.2023р. №2425-VІІІ у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку з тим, що виданий їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0301699 відповідно до розпорядження Савранської РДА від 21.02.2000р. №34/А-2000 визнано недійсним (а.с.12). В матеріалах справи є копія розпорядження Савранської РДА від 21.02.2000р. №34/А-2000 про визнання недійсними сертифікатів на право на земельну частку (пай) працівників соціальної сфери с.Йосипівка (згідно рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000р.) (а.с.13), а також архівна копія списку працівників соціальної сфери с.Йосипівка, сертифікати яких на право на земельну частку (пай) являються недійсними, який є додатком до вказаного розпорядження РДА, в якому вказана позивачка та виданий їй сертифікат серії ОД №0301699 (а.с.14), що з урахуванням того, що вказане розпорядження РДА не було визнане незаконним, а також не скасоване, спростовує доводи позивачки про те, що сертифікат серії ОД №0301699 на момент її звернення до суду не був визнаний недійсним. В архівній довідці архівного відділу Подільської РДА від 20.11.2023р. №08.6-06-02/466 зазначено, що в журналі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Савранською РДА Одеської області по КСП «Нива», є запис від 26.02.1999р. за №465 про виготовлення сертифікату серії ОД №0301699 на земельну частку (пай) розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах на ім`я [PERSON] та отримання його за підписом, а поряд є запис від 21.02.2000р. «Незаконно включена до Державного акту (списку громадян членів КСП «Нива») на підставі протесту прокурора від 02.02.2000р. №57/2000 та рішення загальних зборів пр. №1 від 25.01.2000р.» (а.с.16), а в листі цього архівного відділу від 31.01.2024р. №08.6-06-02/30/37 зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Нива» з додатком до нього (список громадян членів КСП «Нива», що перебувають у трудових відносинах і мають право на отримання земельної частки (паю), список членів КСП «Нива», які отримали сертифікати на право власності на земельну частку (пай), а також списки присутніх на загальних зборах чи засіданнях правління КСП «Нива» (колгоспу ім.50-ти річчя Великого Жовтня) з їх особистими підписами до жодного протоколу за 1967-2000 роки, на зберігання до архівного відділу не надходили (а.с.17). Позивачка надала архівний витяг рішення дванадцятої сесії двадцять третього скликання Бакшанської сільської ради Савранського району Одеської області від 24.05.2000р. №43 про виділення працівникам соціальної сфери по 1га землі для розширення особистого підсобного господарства із земель державного резерву, серед яких вона значиться під номером 35 (а.с.40). Представник позивачки надав до суду копію архівної довідки від 07.10.2024р. №08-06-02/165 такого змісту: «У документах архівного фонду КСП «Нива» в справах протоколи засідань членів правління КСП «Нива» за 1997 рік міститься протокол №13 від 23 грудня 1997 року, в якому зазначаються відомості про [PERSON] , а саме: «…Разбор заявлений. Поступили заявления с просьбой принять в сельхозпредприятие «Нива» с паем земли и паем материальных средств от …9). [PERSON] принять…» (згідно документу). У документах архівного фонду КСП «Нива» в справах протоколи засідань загальних зборів уповноважених КСП «Нива» за 1998 рік міститься протокол №1 від 24 грудня 1997 року, в якому зазначаються відомості про [PERSON] , а саме: «…VІ. Розбір заяв. Поступили заяви з проханням прийняти в члени КСП з земельним та майновим паєм від слідуючих тов. …9). Бершадської [PERSON] прийняти…». У документах архівного фонду КСП «Нива» в справах протоколи засідань загальних зборів уповноважених КСП «Нива» за 1998 рік міститься протокол №2 від 20 лютого 1998 року, в якому зазначаються відомості про [PERSON] , а саме: «…На загальні збори уповноважених поступили заяви з проханням прийняти в члени КСП із земельним та майновим паєм …7. Бершадська [PERSON] прийняти…». Інших відомостей про роботу в КСП «Нива» [PERSON] у документах архівного фонду КСП «Нива» за 1995 1998 роки не знайдено» (а.с.71-зворот). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає саме з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Тобто, особа набуває право на земельну частку (пай) за умови, якщо на момент передачі державного акта на землю, вона залишалась членом відповідного сільськогосподарського підприємства. Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 28.01.2009р. у справі №6-17012св08. Як визначено статтями 22 та 23\~ЗК України (в редакції 1990 року), особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Зі змісту цієї норми вбачається, що вказані умови є підставою для набуття особою права на земельний пай лише у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, рішення про видачу КСП «Нива» державного акта про право колективної власності на землю було прийнято 28.08.1995р., але позивачкою не надано жодних переконливих доказів, які б свідчили про те, що в цей час вона була членом КСП «Нива». Крім того, в матеріалах справи є лист за підписом директора ТОВ «Нива» Фіника В.І. від 27.01.2025р. за №11 про те, що згідно даних архіву, який зберігається в ТОВ «Нива», яке є правонаступником КСП «Нива», жодних даних про перебування [PERSON] в трудових відносинах з КСП «Нива» немає та вона жодного дня в КСП «Нива» не працювала, в особових рахунках відомості про неї відсутні, трудова книжка на неї не виписувалась (а.с.75). Вказана обставина підтверджується також поясненнями самої позивачки, наданими нею в судовому засіданні про те, що в трудових відносинах з КСП «Нива» вона не перебувала, оскільки працювала вчителькою і трудової книжки колгоспника не отримувала, а лише залучалась для виконання тимчасових або сезонних робіт (збір сіна, виконання підсобних робіт тощо) після роботи в школі. Доводи позивачки про те, що вона була членом КСП «Нива» спростовуються також положеннями Статуту КСП «Нива», архівна копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.35-39), згідно з якими в члени підприємства не приймаються громадяни, які залучаються для виконання тимчасових або ж сезонних робіт. Крім того, положеннями цього Статуту передбачено, що на кожного члена підприємства видається «Трудова книжка» єдиного зразка, але така трудова книжка у позивачки відсутня. Як встановлено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 цього Кодексу). За змістом ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Статтею 89 цього Кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено, що на момент розпаювання землі та передачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Нива» вона була його членом та була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, що є необхідною умовою для набуття права на земельну частку (пай) із земель колективної власності цього КСП, а тому позов є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed