Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із відповідача, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2019 на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2011 року народження, з твердої грошової суми 2000 грн щомісячно на частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 18.08.2007 перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Місце проживання дитини визначено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2018. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2019 у цивільній справі №640/9197/18, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн, починаючи з 23.05.2018 до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи відповідач не мав постійного місця роботи, мав нерегулярний. Мінливий дохід, тому розмір аліментів був визначений в твердій грошовій сумі. Аліменти відповідач сплачував регулярно, заборгованості по сплаті аліментів на даний час немає. Однак, на теперішній час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного рівня. В той же час, змінився і матеріальний стан відповідача. З червня 2023 року по теперішній час він служить в лавах ЗСУ та має стабільний і високий дохід та має можливість збільшити витрати на утримання дитини. У добровільному порядку збільшити розмір аліментів та сплачувати їх у вигляді частки усіх видів заробітку/доходу відповідач відмовився. На утриманні відповідача інших дітей немає. У зв`язку з чим, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 2 000 грн щомісячно на частку усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Одночасно, суд наголошує, що розгляд справи двічі було відкладено на іншу дату за заявами відповідача. Представник відповідача адвокат Шайхлісламова Я.В. в судове засідання не з`явилася, до його початку втретє подала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату через зайнятість у іншому судовому засіданні. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Частиною 4 ст.223 ЦПК визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про умисне затягування розгляду цивільної справи з боку відповідача та вважає такі дії сторони відповідача недобросовісними. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань. (Постанова ВПВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17). З врахуванням наведеного суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Стаття 27 Конвенції про права дитини та ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» унормовано, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно вимог ст.192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2016, справа №640/1201/16-ц, позов [PERSON] задоволено. Шлюб, зареєстрований 18.08.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1681, між [PERSON] 1986 року народження та [PERSON] , 1983 року народження розірвано (а.с. 9). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Батьками є: [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 09.11.2011 (а.с.8). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2018, справа №640/282/17, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи 01-03561-2018 від 22.03.2018, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно копії виконавчого листа у справі №640/9197/18 провадження №2/640/360/19, виданого Київським районним судом м. Харкова 18.03.2019, 16.01.2019 суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 2\~000 грн, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2018 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 21.02.2019 (а.с.10). Згідно копії довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 11.09.2024 №1805/3875 старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] Сил територіальної оборони Збройних Сил України (а.с.35). З довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Міністерства юстиції України вбачається, що станом на 10.09.2024 заборгованість зі сплати періодичних платежів по аліментах у відсутня (а.с.36). Факт сплати аліментів [PERSON] на утримання дитини підтверджується копіями витягів за банківським рахунками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.37-43). Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує також те, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн, а також те, що обов`язок по матеріальному забезпеченню дитини лежить на обох батьках. З урахуванням положень ст.182 СК України, суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити визначену судом частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: змінився матеріальний стан позивачки та відповідача, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він прийнятий на військову службу та має постійний дохід, відсутність у нього на момент розгляду справи, інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання законної сили рішенням суду і проводити до досягнення дитиною повноліття. Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1\~211, 20 грн. На підставі ст.ст.180-181, 183, 184, 192 СК України,

Outcome: approved