Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Костову Н.З., звернувся в суд із позовом до Байковецької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а також право власності на 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за ним право власності на 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою судді від 30.10.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/22238/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 26.11.2024 постановлено залучити до участі в справі в якості третіх осіб - [PERSON] , [PERSON] , що відображено в протоколі судового засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 23.12.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №814. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Як вбачається із копії спадкової справи №716/2002 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 03 грудня 2002 року за номером №900, а також в матеріалах спадкової справи знаходиться заява [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про те, що вони спадщину не прийняли та спадкувати не бажають. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №506/02-31 від 19.06.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис №05. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, з 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . 24.07.2002 за реєстровим № 61, сільським головою Стегниківської сільської ради Тернопільського району Чорномаз Р.М. було посвідчено заповіт від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] на все майно, яке йому належить і буде належати на день смерті. Як вбачається із копії спадкової справи №539/2011 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 20.07.2011 за номером №849. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №507/02-31 від 19.06.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів від 31.07.1989, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з п`яти членів, головою якого є [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки №424 виданої 01.05.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] в бюро не проведена. Згідно Виписки із по господарської книги №80 виданої 18.04.2024 Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 в [ADDRESS] були: голова двору - [PERSON] , 1920 р.н. (помер [INFO] ), дружина - [PERSON] , 1921 р.н. (померла [INFO] ), син - [PERSON] , 1953 р.н., внук - [PERSON] , 1984 р.н., внучка - [PERSON] , 1986 р.н. 01.05.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 63,5 кв.м., житлова - 45,6 кв.м. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 01.05.2024 за №425 по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1960 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). [PERSON] заповіту щодо належного їй, як члену колгоспного двору, майна - 1/5 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складала, спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно, зокрема належну йому 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] [PERSON] , останній спадщину прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а тому він успадкував належну померлому 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та 1/5 частку в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved