Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Горячевої Н.В. з позовом в якому просить скасувати винесену нею постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 106/02-31. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником земельних ділянок. Він є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після його смерті, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки, оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що копія розпорядження Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області від 15.12.2017 року за №643 щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) не є документом, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами. За життя [PERSON] склав заповіт від 10 липня 2018 року, відповідно до якого належні йому земельні ділянки, які розташовані на території Малозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, які призначені для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери: 7420882800:04:001:1613, 7420882800:04:002:0586, він заповідав йому відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 453 від 15.11.2017 року, [PERSON] був спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина на яку видане вказане свідоцтво складалася з права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ЧН №058288 розміром 4.3 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю як члену КСГП «Червоних Партизан» с. Мала Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, яке вона успадкувала, проте не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно розпорядження Борзнянської районної Державної адміністрації Чернігівської області про оформлення права власності на нерухоме майно власнику земельного сертифікату [PERSON] від 15.12.2017 року № 643, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності КСП ім. Червоних Партизан с. Мала Загорівка на території Малозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, загальною площею 4,26 га, в тому числі: рілля-2,90 га (пай № 539); кормові угіддя - 1,36 га (пай № [NUMBER] ), для ведення особистого селянського господарства. Крім того, визначено, що відповідно до виготовленої технічної документації із землеустрою оформити право власності на нерухоме майно. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7400235242023 та НВ-74002352722023 від 20.03.2023 року, земельні ділянки площею 1,3602 гектарів з кадастровим номером 7420882800:04:002:0586 та земельна ділянка площею 2,8966 гектарів з кадастровим номером 7420882800:04:001:1613, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства належать на праві власності [PERSON] . Документами на підставі яких виникло вказане право зазначені свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лукаш Т.М. № 453 від 15.11.2017 року та розпорядження Борзнянської райдержадміністрації від 15.12.2017 року № 643. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Горячевою Н.В. була заведена спадкова справа №123 до майна померлого [INFO] [PERSON] , та внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру за № 70189825 від 26.01.2023 року. Постановою від 13.04.2023 року № 106/02-31 приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Горячевою Н.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки (кадастрові номери 7420882800:04:001:1613; 7420882800:04:002:0586), оскільки розпорядження Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області від 15.12.2017 року за № 643 копія якого надана нотаріусу, видане щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) не є документом, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами. Зазначив, що за змістом вищевказаного розпорядження, не лише надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а й відповідно до виготовленої технічної документації із землеустрою надано дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно. Вказане розпорядження ніким не оспорювалось та не скасовувалось. Також, земельні ділянки сформовані як об`єкти нерухомого майна, їм присвоєні кадастрові номери, відомості про них внесені до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав, достовірність відомостей з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне. Крім того, у своїй постанові №106/02-31 від 13.04.2023 року нотаріус посилається на правову норму, а саме ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у редакції чинній на момент винесення вказаної постанови, тоді як на момент видання вищевказаного розпорядження райдержадміністрації, виділення земельної ділянки в натурі та оформлення права власності на земельні ділянки діяла інша редакція вказаної статті, яка передбачала, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Оскаржувана постанова нотаріуса вмотивована лише тим, що розпорядження Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області від 15.12.2017 року за № 643 копія якого надана нотаріусу, видане щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) не є документом, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами. При цьому, в оскаржуваній постанові не тільки надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а й видано до виготовленої технічної документації із землеустрою надано дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно. Вказане розпорядження ніким не оспорювалось та не скасовувалось. Земельні ділянки сформовані як об`єкти нерухомого майна, їм присвоєні кадастрові номери, відомості про них внесені до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав. Вважає, що оскаржувана постанова нотаріуса є такою, що не відповідає вимогам закону, порушує права спадкоємця, а тому підлягає скасуванню. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лук`яненко Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Горячева Н.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав викладених у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка оскаржується. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2024 року (а.с. 34). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 16.12.2024 року (а.с. 44). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2024 року у зв`язку з клопотанням відповідача, судове засідання відкладено на 29.01.2025 року (а.с. 51). 29.01.2025 року справа в судове засідання не вносилася у зв`язку з знаходженням головуючого судді Галяна С.В. на лікарняному (а.с 56). Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт від 10 липня 2018 року, відповідно до якого належні йому земельні ділянки, які розташовані на території Малозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, які призначені для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери: 7420882800:04:001:1613, 7420882800:04:002:0586, він заповідав [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 453 від 15.11.2017 року, [PERSON] був спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину на яку видане вказане свідоцтво складалася з права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ЧН №058288 розміром 4.3 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю як члену КСГП «Червоних Партизан» с. Мала Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, яке вона успадкувала, проте не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 10). Згідно розпорядження Борзнянської районної Державної адміністрації Чернігівської області про оформлення права власності на нерухоме майно власнику земельного сертифікату [PERSON] від 15.12.2017 № 643, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності КСП ім. Червоних Партизан с. Мала Загорівка на території Малозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, загальною площею 4,26 га, в тому числі: рілля-2,90 га (пай № 539); кормові угіддя - 1,36 га (пай № [NUMBER] ), для ведення особистого селянського господарства. Крім того, визначено, що відповідно до виготовленої технічної документації із землеустрою оформити право власності на нерухоме майно. (а.с. 11). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7400235242023 та НВ-74002352722023 від 20.03.2023, земельні ділянки площею 1,3602 гектарів з кадастровим номером 7420882800:04:002:0586 та земельна ділянка площею 2,8966 гектарів з кадастровим номером 7420882800:04:001:1613, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства належать на праві власності [PERSON] . Документами на підставі яких виникло вказане право зазначені свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лукаш Т.М. №453 від 15.11.2017 та розпорядження Борзнянської райдержадміністрації від 15.12.2017 №643 (а.с. 12-17). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Горячевою Н.В. була заведена спадкова справа №1/23 до майна померлого [INFO] [PERSON] , та внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру за № 70189825 від 26.01.2023 року. (а.с. 20). Постановою від 13.04.2023 №106/02-31 приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки (кадастрові номери: 7420882800:04:001:1613; 7420882800:04:002:0586), оскільки розпорядження Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області від 15.12.2017 року за №643 копія якого надана нотаріусу, видане щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) не є документом, що посвідчує право власності на вищевказані земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами (а.с. 18,19). Рішенням Борзнянського районного суду Чегнігівської області у задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади в особі Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено (а.с. 21-23). Постановою Чернігівського Апеляційного суду скаргу [PERSON] залишено без задоволення (а.с. 24-30). Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. Відповідно до ч.1ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст.49 Закону України «Про нотаріат», не є вичерпним. За наявності умов, передбачених 49 Закону України «Про нотаріат» на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо існують підстави визначені в ч.1 ст.49 Закону; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.50 Закону України «Про нотаріат`право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Згідно з підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з пунктом 4.13. вказаного Порядку за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Таким чином, підставами для визнання нотаріальної дії незаконною є невідповідність здійснення такої дії чинному законодавству та порушення процедури здійснення нотаріальної дії. З урахуванням викладеного, суд вважає, що нотаріусом було допущено порушення норм Закону України «Про нотаріат» та вимог п.4.13 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки у даному випадку нотаріус не повинен був відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення нотаріусом встановленого Законом порядку оформлення спадкових прав позивача, а тому, позовні вимоги визнаються доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved