Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

10.11.2023 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову, вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 01.06.2006 р. розірвано. [INFO] від шлюбу у них народився син [PERSON] . На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Київському авіаційному фаховому коледжі. Дитина навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Загальна вартість навчання становить 42 000,00 грн. Позивач сплачує за навчання до початку кожного семестру грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. Батько дитини [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] та одержує грошове забезпечення, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Отже позивач вказує, що оскільки син продовжує навчання, тому відповідач, як батько, повинен його утримувати до закінчення навчального закладу, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку відповідно до ст. 199 СК України. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 15.11.2023 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі - 5-денний строк для подачі письмових пояснень. Копія ухвали суду від 15.11.2023 р. та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0600235901819 повернулося до суду з відміткою «зник безвісти». Третя особа [PERSON] своїм правом надання письмових пояснень не скористався. Третя особа [PERSON] згідно поданих письмових пояснень вказала, що позивачка просить призначити аліменти на утримання повнолітнього сина (2005 року народження), оскільки у серпні 2023 року він вступив на навчання до Київського авіаційного фахового коледжу для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра. Загальна вартість навчання у Київському авіаційному фаховому коледжі становить 42 000 грн. За навчання Позивач сплачує 7 000 грн. за семестр, згідно з укладеним договором про надання освітніх послуг № 60/2023 від 17.08.2023 року, тобто 14 тисяч гривень на рік (що дорівнює 1166,7 грн на місяць). Тобто, Позивачка свої вимоги про необхідність стягнення з Відповідача аліментів обґрунтовує необхідністю оплати навчання у коледжі з розрахунку 1166,7 грн на місяць. Згідно сайту навчального закладу розклад занять для другого курсу денної форми складає 3-4 пари на день. Згідно позову [PERSON] проживає разом з матір`ю, що виключає додаткові витрати на гуртожиток чи оренду житла. Тобто, Позивачка не доводить, що у зв`язку з продовженням навчання син потребує іншої матеріальної допомоги, окрім як оплати вартості самого навчання за укладеним контрактом (зокрема, не зазначає вартості підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження). Тому вважає, що відповідно і при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини суд повинен виходи перш за все з її потреб, які у даному випадку зводяться виключно до потреби оплати вартості навчання у коледжі, що складає 1166,7 грн на місяць. При цьому, Позивачка просить визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 усіх доходів і заробітку Відповідача, який є зниклим безвісті військовослужбовцем. Фактично розмір грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця становить від 120 000,00 грн (оскільки до грошового забезпечення такого включається додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000 грн на місяць). Відповідно, 1/4 частина усіх доходів і заробітку Відповідача, яку просить стягувати Позивачка на її користь становить 30 000 гривень. Однак, [PERSON] вважає неспіврозмірними вимоги Позивачки (1/4 частина усіх доходів і заробітку Відповідача, тобто більше 30 тис грн) з потребою у матеріальній допомозі на оплату вартості навчання повнолітнього сина, що складає 1166,7 грн на місяць (яка враховуючи рівні обов`язки батьків має ділитися порівну). Тобто, для покриття матеріальної допомоги [PERSON] на навчання достатньо, щоб Відповідач, який є батьком такого здійснював оплату половину вартості навчання (583,35 грн на місяць), а іншу половину здійснювала мати в аналогічному розмірі. Однак, вимога про стягнення на користь Позивачки четвертої частини заробітку Відповідача, яка складає 30 тис грн, є очевидно неспіврозмірною, необґрунтованою, невиправданою та непропорційною до щомісячних витрат на навчання у сумі 1166,7 грн, особливо враховуючи, що обов`язок утримання дитини належить обом батькам на рівних засадах, а не лише відповідачу. Крім того, третя особа вказала, що відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області від 06.01.2023 року (№370/1826/22) було задоволено позов та постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2022 року до повноліття дітей. Тобто, розмір аліментів на утримання 2 неповнолітніх дітей відповідача (1/3 частина усіх видів його заробітку) складає 40 тис гривень на 2 дітей, (тобто 20 тисяч гривень на 1 дитину). При цьому, неповнолітні діти відповідача є непрацездатними, не можуть самостійно себе забезпечувати, доглядати за собою, підтримувати свій розвиток на належному рівні, потребують постійного фінансованого утримання, яке наразі складає всього 40 тисяч на двох дітей проти 30 тисяч вже повнолітній дитині на одного. Також Позивач зазначає, що Відповідач проходить військову службу та одержує грошове забезпечення, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Відповідач є безвісти зниклим з 28.02.2023 року, тобто, на даний час, окрім грошового забезпечення, інших доходів він не має. На даний час не є відомим стан його фізичного та психічного здоров`я. Відповідач є військовослужбовцем, який віддано захищав Батьківщину до моменту зникнення безвісти. В разі повернення Відповідача він потребуватиме значної фізичної, психологічної та іншої реабілітації та зокрема значних матеріальних витрат на відновлення, оздоровлення та існування взагалі, тож сума стягуваних аліментів, в разі задоволення позову в розмірі 1/3 доходу на утримання двох неповнолітніх дітей та 1/4 доходу на утримання повнолітньої дитини є зовсім неспівмірною для нормального існування особи. Виходячи з принципу рівності батька та матері у частині виконання своїх батьківських обов`язків позивач, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина, мала б надати суду докази на підтвердження про те, що нею також вкладаються кошти у забезпечення матеріальних потреб спільного сина сторін в певній частці від власного доходу (заробітку). Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є безвісти зниклим на даний час, наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей на утриманні, попри потреби повнолітньої дитини на оплату навчання у сумі 1166,7 грн на місяць, вважає, що позивач належним чином не обґрунтувала розмір таких витрат, які слід стягнути з відповідача. З врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, вимога щодо визначеної суми аліментів, запропонованої Позивачем не підлягає задоволенню. Тому третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог в розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Проте, у разі ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, визначити розмір таких аліментів у твердій грошовій сумі 583,35 грн на місяць. Ухвалою суду від 20.12.2023 р. залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] та роз`яснено їй право на подачу письмових пояснень щодо позову. Ухвалою суду від 04.01.2024 р. провадження у даній справі зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування відповідача [PERSON] , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Ухвалою суду від 14.01.2025 р. поновлено провадження у даній справі та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 23.01.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи [PERSON] - адвоката Калетнік М.Ю. про зупинення провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вказала позивач, з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 01.06.2006 р. розірвано (а.с. 7). [INFO] народився [PERSON] . Його батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). Згідно договору № 60/2023 про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти від 17.08.2023 р. [PERSON] навчається у Київському авіаційному фаховому коледжі денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2026 р., загальна вартість освітньої послуги становить 42 000,00 грн (а.с. 11-14). Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч [NUMBER] з [PERSON] за постановою ВП [NUMBER] від 05.05.2023 р. виданої Макарівським ВДВС у Бучанському районі Київської області за виконавчим листом №21250 виданий 15.12.2005 р. за період з 01.01.2023 р. по 30.05.2023 р. утримано суму 14068,25 грн (а.с. 15). За результами пошуку виконавчих проваджень в АСВП по ВП [NUMBER] встановлено, що боржником є [PERSON] , стягувачем - [PERSON] . Також, як зазначає позивач, батько дитини [PERSON] проходить військову службу у в/ч [NUMBER] та одержує грошове забезпечення, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину [PERSON] . Оскільки син продовжує навчання, тому відповідач, як батько, повинен його утримувати до закінчення навчального закладу, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку відповідно до ст. 199 СК України. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина. Також, з матеріалів справи встановлено, що з 12.02.2015 р. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 37). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 38) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 39). Як вказала третя особа [PERSON] , її чоловік [PERSON] , [INFO] був призваний [INFO] та був призначений на посаду командира бойової машини - навідник оператор 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Відповідно до Сповіщення сім`ї № 9 від 08.03.2023 року [PERSON] , [INFO] зник безвісти 28.02.2023 року поблизу населеного пункту Дубово - Васильківка та населеного пункту Верхівка Донецької області (а.с. 41). За вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 12023111050000833 від 09.03.2023 р. (а.с. 42). Факт зниклого безвісти [PERSON] слідує також з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с. 43-44). Як уже зазначалося судом, ухвалою суду від 04.01.2024 р. провадження у даній справі зупинялося на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України - до припинення перебування відповідача [PERSON] , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Ухвалою суду від 14.01.2025 р. поновлено провадження у даній справі та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. При цьому суд зауважує, що підставою для поновлення провадження у справі було клопотання представника позивача, в якому вона вказала, що предметом даного спору є стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Розгляд такої категорії справ визначений ст. 274 ЦПК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, оскільки забезпечує одержання коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Станом на кінець 2024 р. відповідачу [PERSON] відбувається нарахування грошового забезпечення. Так, судом встановлено, що на підтвердження нарахування грошового забезпечення відповідачу [PERSON] , на адресу Військової частини [NUMBER] адвокатом [PERSON] , 25.11.2024 направлено адвокатський запит № 17 про надання підтверджуючої інформації, а саме: чи нараховується військовою частиною [NUMBER] грошове забезпечення з 01.03.2023 і поданий час сержанту [PERSON] , [INFO] , заступнику командира бойової машини навідник оператор І механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , який відповідно наданого сповіщення № 45 приблизно 28.02.2023 в Донецькій області зник безвісти (а.с. 62-63). На адвокатський запит № 17 від 25.11.2024 щодо надання інформації нарахування забезпечення [PERSON] , надано Виписку з картки особового рахунку № [NUMBER] від 15.12.2024 р. та Виписку з картки особового рахунку №23/38/5667 від 05.12.2024 р. Надані виписки підтверджують факт нарахування та виплати грошового забезпечення відповідачу [PERSON] в період 01.01.2023 р. - 30.11.2024 р. (а.с. 65-66). Отже судом встановлено, що станом на кінець 2024 р., не зважаючи на факт безвісти зникнення, відповідачу [PERSON] відбувається нарахування грошового забезпечення. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 198-201 СК України. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» №2505-VIII від 12.07.2018 покликаний визначити правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» № 2505-VIII від 12.07.2018, набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. (ст.25 ЦК України). Суд зазначає, що відповідач [PERSON] з 28.02.2023 р. набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст. ст. 198, 199 СК України, утримувати повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 (надалі - Порядок). Згідно п. 3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Отже, за відповідачем [PERSON] за місцем військової служби у в/ч [NUMBER] зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, що підтверджується відповіддю військової частини в/ч [NUMBER] від 30.12.2024 р. № 03/1306, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що син сторін у справі [PERSON] є повнолітнім, проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу. Дійшовши висновку про задоволення позову, суд додатково зауважує, що Сімейним законодавством України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Одним із способів виконання цього обов`язку є сплата аліментів у частці від доходу матері, батька дитини, або у твердій грошовій сумі. При цьому, при зверненні до суду правом позивача є пред`явлення вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів здійснюється із заробітку (доходу) того із батьків, з якого вони будуть стягуватися, тобто у разі проходження матір`ю або батьком військової служби, аліменти будуть стягуватися з їхнього грошового забезпечення. Законодавством України встановлено, що за військовослужбовцями, які потрапили в полон або зникли безвісти зберігається грошове забезпечення, яке щомісячно виплачується їхнім сім`ям: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців. При цьому, суд відхиляє твердження третьої особи [PERSON] про те, що у разі ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, доцільним є визначити розмір таких аліментів у твердій грошовій саме у сумі 583,35 грн на місяць як безпідставні та необгрунтовані. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, судовий збір у даній справі становить 1 073,60 грн (станом на день пред`явлення позову), підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved