Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Адвокат Шевченко Д.С., яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуну на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення нею навчання - 30.06.2027, але не пізніше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження її батьком є [PERSON] . [PERSON] є студенткою 01-23-04 групи 2 курсу Національного університету ім. Ярослава Мудрого. [PERSON] працює, має регулярний дохід, а відтак має можливість надавати таку допомогу. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач в судовому засіданні 13.01.2025 повністю підтримала позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у зв`язку з продовженням навчання. В судове засідання 18.02.2025 не з`явилася, матеріали справи містять заяву, у якій вона просить здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 січня 2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 16 листопада 2011 року і до досягнення дітьми повноліття та судовий збір на користь держави в сумі 214 грн 60 коп (а.с. 8). [PERSON] є студенткою групи 01-23-04 другого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за спеціальністю 081 «Право», згідно з наказом ректора про зарахування № 454 С від 09.08.2023, термін навчання з 01.09.2023 - 30.06.2027, форма фінансування: за рахунок коштів держбюджету, форма навчання: денна, про що свідчить довідка № 1515 від 16.09.2024 (а.с. 8). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Згідно зі ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, канцелярія, підручники тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач належних посилань на докази, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати допомогу повнолітній дочці, не надав. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе мати. Відповідно до вимог ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахування встановлених обставин, враховуючи наявні у справі письмові докази та той факт, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо неможливості надавати дочці матеріальної допомогу, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду з цим позовом позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved