Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

06.09.2023 року представник заявника [PERSON] адвокат Кукарека Катерина Сергіївна звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення\~факту постійного\~проживання разом\~зі спадкодавцем. Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] [INFO] є онукою померлої [PERSON] . Померла з 22.02.1099 року була опікуном малолітньої [PERSON] . Кушнір проживала разом з [PERSON] постійно. 15.05.2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . 24.10.2020 року [PERSON] оформила заповіт на користь [PERSON] та її батька [PERSON] , яким заповіла вказану квартиру. [PERSON] страждала на ниркову недостатність та постійно потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] у 2019 році змінила свою реєстрацію місця проживання з метою надання [PERSON] можливості на оформлення субсидії, але фактично постійно проживала з [PERSON] в кв. [ADDRESS] та піклувалася про хвору бабусю. [PERSON] забезпечувала всі побутові потреби [PERSON] , опікувалась й лікуванням, організовувала побут. Викладенні обставини можуть бути підтверджені показами сусідами та [PERSON] , який також фактично постійно проживав разом. з [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , також це підтверджується актом від 25.08.2023 року. [INFO] [PERSON] померла в наслідок чого відкрилася спадщина. [PERSON] повністю організувала та оплатила витрати на поховання спадкодавця. 10.08.2023 року [PERSON] звернулася до Боярської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В порушення норми ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» [PERSON] замість постанови про відмову від вчинення нотаріальної дії надав лист за вих. №1578/02-14 від 15.08.2023 р., яким порядив звертатися до Суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини. Такі дії нотаріуса грубо суперечать вимозі ст.5 ЗУ «Про нотаріат» оскільки ввели [PERSON] фактично в оману з приводу порядку свого права на спадкування. Після отримання консультації адвоката, [PERSON] отримала акт про сумісне проживання з [PERSON] до її смерті та повторно згідно п.3.12. Розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, особисто звернулася до Боярської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємця, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавцем. Однак співробітники Боярської державної нотаріальної контори таку заяву у вхідній кореспонденції зареєструвати відмовилися, видати свідоцтво про право на спадщину відмовилися, видати вмотивовану постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії на підставі п. 3.22. розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій (відсутність доказів сумісного проживання з спадкодавцем) відмовилися. У зв`язку з зазначеним, вказана заява була направлена Боярській нотаріальній конторі засобами поштового зв`язку та електронної кореспонденції в якості отримання підтвердження такого звернення. Представник заявника зазначила, що [PERSON] з раннього дитинства постійно проживала з спадкодавицею, оскільки остання була її опікуном до повноліття. Останні роки життя спадкодавця [PERSON] в силу похилого віку та стану здоров`я потребувала постійного догляду, який здійснювала [PERSON] , що проживала останні п`ять років разом з [PERSON] у [ADDRESS] , що підтверджується відповідним актом. На підставі зазначеного заявник [PERSON] просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКРР [NUMBER] , разом з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 31.10.2023 року провадження в справі було відкрито в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 17.05.2024 року постановлено витребувати у Боярської державної нотаріальної контори (08151, Київська область, Фастівський район, м. Боряка, вул. Б. Хмельницького, 113) належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] , а у разі її відсутності повідомити про це суд. Згідно з\~розпорядженням керівника\~апарату Києво-Святошинського\~районного суду Київської області Распутної Н.О. № 2029 від 06.11.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 381/4037/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 07.11.2024 року цивільну справу було прийнято до провадження судді з призначенням судового засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила суд її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересовані особи Боярської державної нотаріальної контори\~ у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник [PERSON] 08.01.2024 року через підсистему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав 19.02.2025 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заяви, зазначив, що спори щодо майна відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. За правилами ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.11.1994 року К-Святошинським будинком урочистих подій Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що К-Святошинським будинком урочистих подій Київської області 10.11.1994 року було складено відповідний актовий запис № 325. Батьками особи зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 24.12.1967 року, [PERSON] 24.12.1967 року уклала шлюб з [PERSON] (актовий запис № 2945), у зв`язку з чим отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно рішення виконавчого комітету Києво-Святошинського району Боярської міської ради народних депутатів від 22.02.1999 року № 56/1 «Про призначення опікуна над неповнолітньою [PERSON] » [PERSON] призначено опікуном над неповнолітньою онукою [PERSON] , 1994 року народження, які проживають разом в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.04.2003 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області складено відповідний актовий запис № 188 від 30.04.1999 року. Відповідно до Акту депутата Боярської міської ради Ткаченка І.В. від 2023 року, за адресою: [ADDRESS] , проживала без реєстрації з 2021року по час надання довідки [PERSON] , [INFO] . Згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком В.О., зареєстрованого у реєстрі за № 1332, [PERSON] придбала 15.05.2018 року кв. [ADDRESS] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.01.2023 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області 25.01.2023 року складено відповідний актовий запис № 85. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123849198 від 15.05.2018 року, за життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності. Згідно заповіту від 24.11.2020 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-2770, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Плющ Н.В. [PERSON] , [INFO] , заповіла на випадок її смерті все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було не знаходилось, і з чого б не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15.08.2023 року Боярська державна нотаріальна контора надала [PERSON] відмову № 1578/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском заявником шестимісячного строку. Таким чином, зважаючи на пропуск строку, заявниці було запропоновано звернутися до суду для надання останній додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, якщо суд вирішить причини пропуску такого строку поважними. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.\~Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved