Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Заявник Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області звернувся до суду з заявою, а 15.07.2024 року з уточненою заявою, в якій просив визнати спадщину померлого [PERSON] , останнє місце проживання: [ADDRESS] , відумерлою; передати земельну ділянку площею 0,1776 га, кадастровий номер 6321782001:01:006:0101, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у комунальну власність Слобожанської селищної територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (код ЄДРПОУ 04397508). В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.05.2024 року у цивільній справі №621/1147/24 було задоволено заяву Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,2500 га, з кадастровим номером 6321782001:01:006:0100, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 25.06.2024 року. Під час виконання рішення суду та оформлення Слобожанською селищною радою своїх прав на зазначений будинок та земельну ділянку було виявлено також право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1776 га, кадастровий номер: 6321782001:01:006:0101, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що в селищної ради були відсутні відомості (а.с. 1-3, 19-22). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2024 року заяву Слобожанського селищного голови Д.Діхтяря про визнання спадщини відумерлою залишено без руху (а.с. 16-17). Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного з відрядженням судді О.Бібіка до Червонозаводського районного суду міста Харкова для здійснення правосуддя строком на один рік, 18.07.2024 року для розгляду справи визначено суддю В.Філіп`єву (а.с. 43). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.09.2024 року року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку окремого провадження (а.с. 46). Представник Слобожанської селищної територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Дмитро Діхтяр подав заяву, в якій просив проводити судове засідання за відсутності представника селищної ради, на задоволенні вимог викладених в заяві наполягав в повному обсязі (а.с.52-53). Учасники справи в судове засідання не з`явились. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви та матеріали, подані на її обгрунтування, судом встановлено, що : Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.05.2024 року (Справа № 621/1147/24) задоволено заяву Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою, визнано відумерлою спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 6321782001:01:006:0100, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передано у власність Слобожанської селищної територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 6321782001:01:006:0100, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 25.06.2024 року (а.с. 5-7, 24-28). Згідно відомостей про земельну ділянку та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0001640422024 від 09.07.2024 року [PERSON] , є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321782001:01:006:0101, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, площею 0,1776 га , яка розташована по [ADDRESS] (а.с. зв. 7, 8-13, 29, 30-40). З інформації Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №01-21/1636 від 03.10.2024 року вбачається, що згідно відомостей Реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] , за вказаною адресою разом з ним на час його смерті [INFO] більше ніхто не був зареєстрований (а.с. 51). З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області №985/0116 від 25.09.2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] була заведена 28.04.2023 року за претензією кредитора Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", заяв про прийняття або відмову від спадщини (в тому числі заяв про відкликання або про прийняття спадщини) від інших спадкоємців не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48). Наведена інформація узгоджується з доводами заяви про те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянку площею 0,1776 га з кадастровим номером 6321782001:01:006:0101, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, яка розташована по [ADDRESS] . З часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, спадкоємці за заповітом та за законом після померлого [PERSON] - відсутні. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом пункту 8 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому, вказані положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафiв. У рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 (п.53), Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. При визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (вказане випливає зі змісту рішень у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). За приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами. Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Згідно статей 337, 338 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Оскільки в судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено відсутність складених спадкодавцем заповітів, а також спадкоємців за законом, які б в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, з моменту відкриття спадщини сплинуло більше року, наявні підстави для визнання спадщини відумерлою та про передачу її у власність територіальній громаді На підставі викладеного,

Outcome: approved