Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в період часу з 03 листопада 2012 року до 21 листопада 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2012 року донька проживає разом з позивачем, а відповідач повністю усунулася від виховання доньки. 06 лютого 2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки, а 10 серпня 2015 року цим же судом прийнято рішення про визначення місця проживання доньки разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з народження дитини самоусунулася і не приймає участі у вихованні, утриманні та лікуванні дитини, стягненя судовим рішенням аліменти в розмірі 600,00 грн. щомісячно відповідач жодного разу не сплатила. Всіма питаннями щодо потреб дитини позивач займається самостійно, з 2014 року відповідач жодного разу з донькою не спілкувалася і нею не цікавилася. Також відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, не має власного житла і належних житлових умов. Позивач має власне житло, працює помічником машиніста на залізниці, має самостійний дохід, алкогольних напоїв і наркотичних засобів не вживає, займається забезпеченням і вихованням дитини. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Позивач до початку підготовчого судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач до початку підготовчого судового засідання надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року підтверджується факт того, що 03 травня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який розірваний 21 листопада 2013 року. Рішення набрало законної сили 03 грудня 2013 року. Під час перебування сторін у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 06 лютого 2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вказаний факт підтверджується копією судового рішення. Як вбачається з копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року місцем проживання дитини визначено разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики Придніпровської залізниці позивач [PERSON] з серпня 2008 року працює на посаді помічника машиніста електровоза дільниці експлуатації локомотивів. За період роботи зарекомендував себе дисциплінованим, сумлінним, працелюбним, технічно грамотним працівником з високим почуттям відповідальності за доручену справу. Як вбачається з довідки Синельниківського ліцею №7 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №50 від 10 травня 2024 року позивач [PERSON] дійсно відвідує батьківські збори, піклується про виховання дитини, контролює поведінку та навчання доньки [PERSON] , учениці 6-Б класу Ліцею. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08 травня 2024 року станом на квітень 2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 111750,50 грн. Згідно з висновком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №460/0/8-24 від 25 вересня 2024 року орган опіки та піклування дійшов висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківський прав відносно її малолітньої донки. Даний висновок обґрунтований тим, що [PERSON] проживає та зареєстрована з батьком, який повністю піклується про її виховання, дитина забезпечена усім необхідним. В ході бесіди з [PERSON] встановлено, що її мати [PERSON] участі у її вихованні та утриманні не приймає, вона взагалі не пам`ятає, коли останній час бачила свою матір. Вона ні разу їй не зателефонувала, не привітала з днем народження чи іншими святами. Згідно пояснень [PERSON] вона дійсно не приймала участі у вихованні та утриманні доньки. Фахівцями Синельниківського міського центру соціальних служб протягом серпня 2024 року здійснено оцінку потреб сім`ї [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого встановлено, що батько виховує доньку самостійно з 2013 року, свою матір [PERSON] не пам`ятає та спілкування з нею відсутнє повністю. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 10 серпня 2021 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб і прізвище відповідача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У ст.150 СК України перелічені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Як вказано у ч.2, 3 ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Із вищезазначеного випливає, що як мати, так і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов`язки щодо дитини не виконує, матеріально її не забезпечує, тривалий час не приймає участі у її вихованні та не спілкується з нею, сама дитина свою матір не пам`ятає, позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнала, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав задовольнити, оскільки остання самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved