Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши 03.12.2024 позовні вимоги, просить: - \~ \~ \~ \~ позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ; - \~ \~ \~ \~призначити [PERSON] [INFO] опікуном дітей [PERSON] та [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~ стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у частці 1/3 від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Короткий виклад позиції позивачки На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що її син [PERSON] , який помер [INFO] був батьком [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , із якою син перебував у шлюбі. Після смерті сина відповідачка почала залишати на неї онуку. Вона могла не з`являтись вдома довгий період. Позивачка та її чоловік здійснювали догляд за дитиною. Дитина знаходилась їх на утриманні та вихованні. Неодноразово мати дитини була відсутня по 6-7 днів, а поверталась до дитини в нетверезому стані. Участі у вихованні та утриманні доньки майже не брала. Така поведінка продовжувалась протягом року. У жовтні 2019 року [PERSON] знову завагітніла. Проживала вона разом з донькою [PERSON] у домі, який належав її покійному сину. Аморальна поведінка по відношенню до доньки продовжувалась, дитина була постійно недоглянутою, голодною і брудною. Мати навіть під час наступної вагітності зловживала алкоголем, чим і запустила дім, в якому проживала з донькою. Вона та чоловік запропонували допомогу та відповідачка знову залишила старшу доньку на них. Вони жаліли невістку, намагались їй допомогти, утримували її та онуку. Свого самостійного доходу, місця роботи відповідачка не мала і не має. Її доходи складають дитячі кошти та дитяча пенсія по втраті годувальника. [INFO] відповідачка народила [PERSON] . Батько дитини записаний зі слів матері. Позивачка та чоловік прийняли невістку до себе додому з пологового, щоб допомагати з дітками, оскільки дім, в якому вона проживала, був непридатним для перебування і зростання маленьких дітей. У домі відповідачки були бруд, цвіль і повна антисанітарія. Вже через декілька днів після виписки з пологового відповідачка знову залишила дітей на них. Вона стала пропадати частіше і взагалі перестала приділяти увагу дітям. Діти знаходились на їх з чоловіком повному утриманні. Згодом, коли відповідачка нарешті поверталась до їх дому, почала проявляти агресію по відношенню до своїх дітей і до позивачки із чоловіком. З часом доньки відповідачки почали відвідувати дитячий садок. Водили дітей до садочку позивачка та чоловік. Мама діток майже не з`являлась там, участі у житті дітей в садочку не брала. На прийом до лікаря, або за потреби, при захворюванні діток до медичного закладу, зверталась лише позивачка. Мати не піклувалася про здоров`я дівчат. Із 2023 року відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. У домі, де вона проживала іноді з дітьми було відключено електроенергію за несплату. Відповідачка вчинила домашнє насильство по відношенню до позивачки та її чоловіка. В алкогольному сп`янінні вона погрожувала фізичною розправою, штовхала та шарпала за одяг. При даній ситуації були присутні онучки, вона і до них проявляла психологічне насилля, бо вони з дідусем не дали їй здійснити фізичне насилля над дітьми. У травні 2024 року відповідачка знову залишила дітей на позивачку. [PERSON] написала у Службі в справах дітей заяву, про те, що не заперечує про позбавлення її батьківських прав. Відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення нею до своїх батьківських обов`язків. Позивачка є біологічною бабусею для старшої онуки [PERSON] [INFO] . Молодша донька відповідачки [PERSON] [INFO] не має офіційного батька, а тепер і матері. Діти із народження проживають із позивачкою в її домі. Вона намагається максимально забезпечувати всі їх потреби, займається їх вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток онучок, купує одяг, взуття та інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб онуки отримували відповідне для їх віку та потреб харчування. Оскільки діти залишаться без опіки, а позивачка має можливість утримувати та виховувати онучок належним чином, та які звикли до проживання у бабусі з дідусем, де їх люблять і поважають та забезпечують їм здорове та щасливе дитинство, просить призначити позивачку опікуном дітей. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.08.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження. 03.12.2024 позивачка уточнила позовні вимоги. Протокольною ухвалою від 20.12.2024 суд закрив підготовче провадження. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, із підстав наведених у позовній заяві. Доповнила, що в травні 2024 року відповідачка дітей остаточно залишила у неї. До школи старшу дочку мати не збирала дитини, хоча отримує на неї пенсію по втраті годувальника. Діти не хочуть до матері. У лютому 2024 року відповідачка забрала дітей, проте потім зателефонувала, будучи в стані сп`яніння, та сказала забрати дітей на ринку. За цей рік мати у дітей була 2 рази та 4 чи 5 разів зателефонувала. Коштів на дітей не надає. Представник органу опіки та піклування [PERSON] підтримала висновок опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] та подання про призначення позивачки опікуном дітей. Пояснила, що позивачка зверталася до служби у справах дітей на поведінку матері. Проте, позивачка жаліла невістку та не вживала ніяких заходів. Після того як мати вкотре залишила дітей на позивачку, вона знову звернулася до служби у справах дітей, та їй були надані роз`яснення. У листопаді 2023 року відповідачка забрала дітей та поїхала проживати у с. Городецьке до нового чоловіка. На початку 2024 року відповідачка повернулася до [PERSON] . Сім`я відповідачки перебуває під соціальним супроводом. При обстеженні умов проживання було виявлено антисанітарію та безлад. Відповідачка зловживала алкогольними напоями, будучи вагітною третьою дитиною. Відповідачка народила дитину та наразі із маленькою дитиною в орендованому її чоловіком житлі. Із сім`єю відповідачки продовжує працювати Служба у справах дітей. Відповідачка знає про слухання цієї справи, проте до суду не прибуде. Вона написала заяву, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Вона в ході розмов твердить, що дітям буде краще із бабусею. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, жодних заяв на адресу суду не направляла. За згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). [PERSON] , син позивачки помер [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження та про смерть ( а.с. 21, 22). Відповідно до свідоцтва про народження та повного витягу із актового запису про народження [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю є [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] вказані в порядку статті 135 СК України, тобто зі слів матері (а.с. 26, 89). Діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] (а.с. 25, 28). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із витягу з територіальної громади від 03.07.2024 (а.с. 13). [PERSON] належить на праві власності 27/100 частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акта МК ВЖРЕП № 7 від 17.07.2024 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] та [PERSON] без реєстрації проживають із бабусею [PERSON] із 2020 року (а.с. 32). Відповідно до довідки директора ЗДО № 5 та повідомлення, адресованого в.о. начальна служби у справах дітей [PERSON] (вихованка старшої групи) та [PERSON] ( вихованка молодшої групи) закладу дошкільної освіти № 5 «Вербиченька» відвідували короткотривалу групу з 01 вересня 2023 року до 31 травня 2024 року систематично. Приводили та забирали дівчаток з закладу дошкільної освіти бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , опікувались ними та займались їх вихованням, мама [PERSON] рідко. Мама в житті дівчаток не приймала активної участі, недостатньо приділяла уваги вихованню та розвитку дітей (а.с. 33, 79). Із довідок КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.07.2024 та повідомлення від 22.04.2024 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] здорові, вакциновані за графіком, в амбулаторію на прийом дітей приводить бабуся [PERSON] . За останній рік мати дітей на зв`язок з сімейним лікарем не виходила (а.с. 44, 45, 80). Відповідно до наказу Міської служби у справах дітей від 23.04.2024 № 64 [PERSON] та [PERSON] поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 81). У повідомленні в.о. начальника управління сім`ї та соціального захисту населення від 18.11.2023 - 15.11.2023 невістка [PERSON] [PERSON] вчинила домашнє насильство щодо колишньої свекрухи в присутності дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 78). У письмовій заяві, адресованій т.в.о. начальника служби у справах дітей Бовкун Ю. С. вказала, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо позбавлення її батьківських прав просить проводити за її відсутності (а.с. 46). Свідок [PERSON] , племінниця позивачки, пояснила, що вона часто приходить додому до тітки. Покійний син позивачки був її похресником. З відповідачкою вона не має негативних стосунків. Мати від народження не виконує батьківських обов`язків щодо дочок [PERSON] та [PERSON] , дітьми опікуються бабуся та дідусь. Коли діти зверталися до матері, то та відправляла їх до бабусі. Мати постійно займалася лише своїми справами. Було так, що відповідачка піде в аптеку та приходить через 2-3 доби. Вона бачила, як відповідачка випивала. Їсти дітям лише бабуся готувала. Мати навіть каші дітям не зварила. На її очах лише бабуся та дідусь займаються дітьми. Вона не бачила, щоб мати із дітьми гуляла. До школи та в садочок лише бабуся з дідусем водили. У позивачки гарні умови для дітей, діти доглянуті. Відповідачка рік, як не живе з дітьми. Свідок [PERSON] пояснила, що із позивачко вона в задовільних стосунках, із відповідачкою періодично спілкується. Вона намагається допомагати [PERSON] . Проте та не хоче змінитися. [PERSON] за характером конфліктна. Народивши дітей, вона їх постійно залишала на бабусю. Свекруха із народження гляділа їй дітей. Юлія могла бути день вдома, а потім 2-3 місяці не вдома. За її агресивні дії були приводи в поліцію. За дітей вона не питає. Не телефонує дітям. Каже, що із ними бабуся. Старшій дочці робили операцію, то мати навіть не телефонувала. Запитувала у [PERSON] про дітей, на що вона відповідає, що у дітей все добре, вони у бабусі. Відповідачка знає, що слухається ця справа та вона згодна, щоб діти залишиться із бабусею. Каже, що не буде ходити. Свідок [PERSON] , сусідка позивачки пояснила, що позивачка та її чоловік з народження виховують дітей [PERSON] та [PERSON] . Матері вона толком не бачила коло дітей. [PERSON] відповідачка народила уже після смерті сина позивачки, проте позивачка виховує дитину, як рідну онуку. Був випадок, що вона бачила як по місту йшла відповідачка з дитиною, проте, побачивши її, вона залишила дитину та кудись побігла. Із повідомлення директора КУ «Центр надання соціальної допомоги» від 06.06.2024 з метою подолання складених життєвих обставин сім`ї [PERSON] , матері двох дочок [PERSON] та [PERSON] надається соціальна послуга соціальний супровід сім`ї, яка перебуває у складаних життєвих обставинах. Під час візиту у родину 06.06.2024 [PERSON] перебувала за адресою: [ADDRESS] . Мати перебувала у стані схожому на наркотичне сп`яніння, поводила себе неадекватно, агресивно. Фахівцями із соціальної роботи було здійснено виклик поліції. Діти в цей час перебували з дідусем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 82). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 11.09.2024 за адресою: [ADDRESS] комісією встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають із бабусею та дідусем [PERSON] та [PERSON] . Дітям створені належні умови, вони мають окрему кімнату, окремі спальні місця, вони забезпечені одягом та взуттям, продуктами харчування (а.с. 87). [PERSON] працює на посаді соціального працівника у Комунальній установі «Центр надання соціальних послуг» із 24.04.1989 по цей час. За місцем праці вона характеризується виключно позитивно ( а.с. 87). Доходи позивачки за місцем праці за період із липня 2023 року до червня 2024 року склали 104 421,03 грн. Крім того, позивачка отримує пенсію, розмір якої складає щомісячно 3770, 29 грн (а.с. 36, 37). Відповідно до довідок лікарів позивачка та її чоловік на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають (а.с. 39-43). Відповідно до висновку ЛКК від 11.10.2024 [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном (а.с. 88). Згідно з висновком від 26.09.2024 орган опіки та піклування виконавчий комітет Бердичівської міської ради вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дочок [PERSON] та [PERSON] . У висновку органу опіки та піклування, серед іншого, зазначено, що мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дочок. Діти проживають в сім`ї [PERSON] , яка є біологічною бабусею [PERSON] , бабуся водить дітей до садочку, супроводжувала до лікаря. Мати залишила дітей на проживання у бабусі та у своїй письмовій заяві не заперечила проти позбавлення її батьківських прав ( а.с. 72-74). Орган опіки та піклування виконавчий комітет Бердичівської міської ради надав суду подання про доцільність призначення опікуном [PERSON] та [PERSON] [PERSON] . У поданні зазначено, що онукам [PERSON] створені належні умови для проживання, вона працює, має у власності житло, не судима, за станом здоров`я може бути опікуном. При бесіді діти виявили бажання надалі проживати із бабусею (а.с. 75-76). Думка дітей щодо розв`язання даного спору не з`ясована, зважаючи на вік дітей (6 та 4 роки). Крім того, відповідно до протоколу бесіди від 08.01.2025 [PERSON] при бесіді із нею в.о. начальника міської служби у справах дітей [PERSON] вказала, що хоче проживати із бабусею, не хоче, щоб мати забрала її до себе, не хоче, щоб мама її навідувала та не сумує за мамою (а.с. 122). Застосовані норми права, позиція суду Щодо позбавлення батьківських прав У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першоючетвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дочок [PERSON] та [PERSON] . Це виразилося у тому, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням дочок, не утримує їх, не спілкується з дітьми, не виявляє батьківської уваги та турботи, із травня 2024 року залишила дітей на проживання у [PERSON] . Фактично від народження дітей в більшій мірі вихованням дочок займається [PERSON] , яка є біологічною бабусею старої дочки та в сім`ї якої від народження проживає [PERSON] . Про небажання матері займатися вихованням дітей, змінити свою поведінку, відповідно, і її ставлення до дітей свідчить ігнорування відповідачкою викликів до суду, написання заяви про згоду на позбавлення її батьківських прав. Оскільки такі дії відповідачки тривають протягом значного періоду часу, настали з винної поведінки останньої, відповідачку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України слід позбавити батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] , що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч. 1 ст.169 Сімейного кодексу України). Щодо встановлення опіки Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За положеннями ч.ч. 2-5 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Зважаючи, що при позбавленні [PERSON] батьківських прав, діти [PERSON] та [PERSON] залишаються без батьківського піклування, суд зобов`язаний встановити опіку над дітьми та за поданням органу опіки та піклування призначити опікуна. Діти тривало проживають у сім`ї [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , а [PERSON] вважає позивачку своєю бабусею. Тому, оскільки суд не встановив будь-яких обставин, визначених законом, які б перешкоджали [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, суд погоджується із поданням органу опіки та піклування та призначає [PERSON] опікуном дітей: [PERSON] та [PERSON] . Щодо стягнення аліментів За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 3 ст. 166 ЦПК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки на утриманні відповідачки перебуває ще одна малолітня дитина, за якою відповідачка здійснює догляд, а доказів, що відповідачка працює суду не надано, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі частки доходів відповідачки, починаючи стягнення із 03.12.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплачений позивачкою судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, в розмірі 2422, 4 грн (а.с. 9, 115) слід стягнути із відповідачки на користь позивачки. Судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в розмірі 918 грн, слід стягнути з відповідачки в дохід держави (1/4х1211,2:1/6).

Outcome: partial