Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

22 липня 2024 року представником позивача до суду була подана дана позовна заява, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти\~в розмірі\~66\~821\~грн.\~15\~коп.,\~ витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~7\~300\~ грн.\~00\~коп.\~та судовий\~збір за\~подання позовної\~заяви в\~розмірі 2\~422\~грн.\~40\~коп. Свою позовну заяву обґрунтовує\~тим,\~що 03.11.2021 р. у Броварському районі Київської області по автодорозі М-01 50 км. Київ - Чернігів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки DAF н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки Skoda н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до\~постанови Броварського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 11.02.2022\~р.\~по справі\~№ 361/10253/21\~відповідача було\~визнано винним\~у вчиненні правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративні правопорушення.\~Крім того,\~Постановою було\~встановлено,\~що ДТП\~сталося внаслідок невідповідності технічного\~стану транспортного\~засобу -\~перед початком\~руху відповідач не забезпечив\~технічно справний\~стан транспортного\~засобу,\~а саме\~шини мали\~місцеве пошкодження та\~розшарування каркаса,\~не дотримався\~безпечної дистанції,\~не був уважним, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб Skoda н.з. [NUMBER] . Згідно з\~даною постановою,\~провадження в\~справі про\~притягнення [PERSON] \~до відповідальності\~за ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративні правопорушення було\~закрито на\~підставі ст.\~38\~даного Кодексу\~-\~у зв`язку\~із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу DAF н.з. [NUMBER] (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/2113649. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 75745,72 грн. Відповідно до згоди потерпілої сторони від 08.02.2022 р. між потерпілою особою та ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 66821,15 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1500,00 грн.). На підставі згоди потерпілої особи від 08.02.2022 р., а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 66821,15 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.02.2022 р. Враховуючи винність\~відповідача у\~настанні ДТП,\~порушення ним\~обов`язків, встановлених Законом\~№ 1961-IV,\~а також\~здійснення виплати\~страхового відшкодування,\~ТДВ ?СГ\~?ОБЕРІГ? отримало\~право звернутися\~до відповідача\~за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 66821,15 грн. 24 липня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 27 листопада 2024 року Представник позивача, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено,\~що 03.11.2021 р. у Броварському районі Київської області по автодорозі М-01 50 км. Київ - Чернігів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки DAF н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки Skoda н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області від 11.02.2022 р. по справі № 361/10253/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу DAF н.з. [NUMBER] (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/2113649. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 75 745,72 грн. Відповідно до згоди потерпілої сторони від 08.02.2022 р. між потерпілою особою та ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 66 821,15 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1 500,00 грн.). На підставі згоди потерпілої особи від 08.02.2022 р., страхового акту № 34562/1/1 від 21.02.2022 року, ТДВ ?СГ ?ОБЕРІГ? здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 66821,15 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2662 від 21.02.2022 р. Враховуючи винність\~відповідача у\~настанні ДТП,\~порушення ним\~обов`язків, встановлених Законом\~№ 1961-IV,\~а також\~здійснення виплати\~страхового відшкодування,\~ТДВ ?СГ\~?ОБЕРІГ? отримало\~право звернутися\~до відповідача\~за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 66821,15 грн. Відповідно ч.\~1,\~\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або\~відсутність обставин\~(фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення\~для\~вирішення\~справи. Ці\~дані встановлюються\~такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є\~докази,\~які\~містять\~інформацію\~щодо предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують заявлені\~вимоги\~чи\~заперечення\~або\~мають\~інше\~значення\~для\~розгляду\~справи\~і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового\~рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~ЦПК\~України достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй\~сукупності\~дають змогу\~дійти\~висновку\~про\~наявність або\~відсутність обставин\~справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та\~іншими\~учасниками\~справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники\~справи подають\~докази у\~справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано\~право\~звертатися \~до суду\~в інтересах\~інших осіб,\~повинні подати\~докази\~разом\~з\~поданням\~ позовної\~заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.\~1187\~ЦК\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Регрес регулюється нормами цивільного права, зокрема ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. Згідно з вимогами статті 1192\~ЦК\~України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК\~України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993\~ЦК\~України та статті 27\~Закону\~України\~?Про\~страхування? до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191\~ЦК\~України та стаття 38 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, з одного боку, і стаття 993\~ЦК\~України та стаття 27 Закону України ?Про страхування?, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~?Про\~обов`язкове\~страхування\~цивільно-правової\~відповідальності\~власників\~наземних\~транспортних\~засобів? порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК\~України та 27 Закону України\~?Про\~страхування? до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?. Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. Згідно зі статтею 1194\~ЦК\~України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993\~ЦК\~України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27\~Закону\~України\~?Про\~страхування? можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2024 року між Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група Оберіг та адвокатом Стецюра О.В. укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 34562/1. 20 червня 2024 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №34562/1 від 12.06.2024, згідно якого вартість правової допомоги становить 7300,00 грн., а саме: -ознайомлення та аналіз документів страхової справи 1 год. 1460,00 грн.; -надання клієнту консультацій і роз`яснень з правових питань 0,5 год. 730,00 грн.; -складання позовної заяви 3 год. 4380,00 грн.; -підготовка додатків. Підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи 0,5 год. 730,00 грн. Таким чином витрати на правову допомогу склали 7300 грн. 00 коп. та підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved