Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

14.11.2024 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі-відділ по району) з 30.08.2024 перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наказами служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 31.05.2024 №2365 та 2366 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовані в родину бабусі [PERSON] , [INFO] , і проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Діти та бабуся є внутрішньо переміщеними особами, прибули з с. Ганнівка Покровського району Донецької області. Батьки дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зі слів бабусі, залишились в Донецькій області, проте їх фактичне місцезнаходження невідоме. 16.08.2024 року до відділу по району звернулась [PERSON] із заявою про взяття онуків на профілактичний облік в зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснений вихід за адресою проживання дітей. З`ясовано, що діти разом з бабусею та іншими родичами мешкають в хостелі, мають окремі місця для сну, дитячі речі, одяг, шкільне приладдя, все необхідне. Згідно з рішенням виконавчого комітету Мар`їського району Донецької області від 26.02.2014 №9, батьків дітей, [PERSON] та [PERSON] попереджено про наслідки у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Службі у справах дітей Мар`їнської райдержадміністрації рекомендовано взяти дітей на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно до характеристики Курахівського опорного загальної середньої освіти №5, неповнолітня [PERSON] є ученицею 11 класу вказаного закладу. Батьки дівчинки, [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні доньки не беруть, не цікавляться життям та навчанням дитини, не спілкуються з викладачами та адміністрацією закладу, зв`язку із батьками за час навчання дівчинки у закладі не було. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою Єлизаветівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, неповнолітній [PERSON] навчається в 8 класі вказаного закладу. Батьки дитини байдуже ставляться до потреб сина, у вихованні та навчанні [PERSON] участі не беруть, контакт з навчальним закладом не підтримують. За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 07.10.2024 №2435/01-08, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] спостерігаються в центрі з серпня 2024 року. [PERSON] має статус дитини з інвалідністю, вузькими спеціалістами оглянутий, програму реабілітації оформлено. За час спостереження батьки жодного разу не звертались в центр щодо здоров`я дітей, не приходили з дітьми на прийом до лікаря. За час спостереження тільки бабуся займається питаннями стану здоров`я дітей, виконує рекомендації лікарів. Згідно із загальними відомостями про дитину [PERSON] з картки стану здоров`я та розвитку дитини від 24.04.2017, неповнолітній [PERSON] виховується в сім`ї бабусі та дідуся. Батьки знаходяться на окупованій території Донецької області, разом з дітьми не живуть, до дітей не навідуються. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.08.2024, 13.08.2024 до відділу поліції №1 ЗРУП ГУНИ в Запорізькій області надійшла заява від [PERSON] про те, що влітку 2014 року вона останній раз бачила свого сина [PERSON] в [ADDRESS] , після чого він на зв`язок не виходив, контактних даних родичам не надав, місце його перебування невідоме. На прийомі у відділі по району з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] проведені бесіди, в ході яких діти повідомили, що вони не заперечують проти позбавлення їх батьків батьківських прав, оскільки, зі слів дітей, батьки не цікавляться їх життям, не займаються вихованням, не надають грошову допомогу. Зі слів дітей, останні 11 років вони проживають з бабусею, яка їх утримує та виховує, з батьками діти спілкувались ще тоді, коли перебували в початковій школі, з тих пір не спілкуються, місцезнаходження батьків їм невідомо. Питання стану виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до її дітей розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 17.10.2024 в присутності бабусі дітей. Запросити батьків дітей на засідання не виявилось можливим через відсутність інформації щодо їх фактичного місцезнаходження та засобів зв`язку. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, які підтверджують ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, думки дітей, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення вказаних осіб батьківських прав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та необхідність звернення до суду із відповідним позовом. 15.11.2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідачів відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі-відділ по району) з 30.08.2024 перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наказами служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 31.05.2024 №2365 та 2366 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовані в родину бабусі [PERSON] , [INFO] , і проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Діти та бабуся є внутрішньо переміщеними особами, прибули з с. Ганнівка Покровського району Донецької області. Батьки дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зі слів бабусі, залишились в Донецькій області, проте їх фактичне місцезнаходження невідоме. 16.08.2024 року до відділу по району звернулась [PERSON] із заявою про взяття онуків на профілактичний облік в зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснений вихід за адресою проживання дітей. З`ясовано, що діти разом з бабусею та іншими родичами мешкають в хостелі, мають окремі місця для сну, дитячі речі, одяг, шкільне приладдя, все необхідне. Згідно з рішенням виконавчого комітету Мар`їського району Донецької області від 26.02.2014 №9, батьків дітей, [PERSON] та [PERSON] попереджено про наслідки у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Службі у справах дітей Мар`їнської райдержадміністрації рекомендовано взяти дітей на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах. Відповідно до характеристики Курахівського опорного загальної середньої освіти №5, неповнолітня [PERSON] є ученицею 11 класу вказаного закладу. Батьки дівчинки, [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні доньки не беруть, не цікавляться життям та навчанням дитини, не спілкуються з викладачами та адміністрацією закладу, зв`язку із батьками за час навчання дівчинки у закладі не було. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою Єлизаветівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, неповнолітній [PERSON] навчається в 8 класі вказаного закладу. Батьки дитини байдуже ставляться до потреб сина, у вихованні та навчанні [PERSON] участі не беруть, контакт з навчальним закладом не підтримують. За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 07.10.2024 №2435/01-08, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] спостерігаються в центрі з серпня 2024 року. [PERSON] має статус дитини з інвалідністю, вузькими спеціалістами оглянутий, програму реабілітації оформлено. За час спостереження батьки жодного разу не звертались в центр щодо здоров`я дітей, не приходили з дітьми на прийом до лікаря. За час спостереження тільки бабуся займається питаннями стану здоров`я дітей, виконує рекомендації лікарів. Згідно із загальними відомостями про дитину [PERSON] з картки стану здоров`я та розвитку дитини від 24.04.2017, неповнолітній [PERSON] виховується в сім`ї бабусі та дідуся. Батьки знаходяться на окупованій території Донецької області, разом з дітьми не живуть, до дітей не навідуються. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.08.2024, 13.08.2024 до відділу поліції №1 ЗРУП ГУНИ в Запорізькій області надійшла заява від [PERSON] про те, що влітку 2014 року вона останній раз бачила свого сина [PERSON] в [ADDRESS] , після чого він на зв`язок не виходив, контактних даних родичам не надав, місце його перебування невідоме. На прийомі у відділі по району з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] проведені бесіди, в ході яких діти повідомили, що вони не заперечують проти позбавлення їх батьків батьківських прав, оскільки, зі слів дітей, батьки не цікавляться їх життям, не займаються вихованням, не надають грошову допомогу. Зі слів дітей, останні 11 років вони проживають з бабусею, яка їх утримує та виховує, з батьками діти спілкувались ще тоді, коли перебували в початковій школі, з тих пір не спілкуються, місцезнаходження батьків їм невідомо. Питання стану виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до її дітей розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 17.10.2024 в присутності бабусі дітей. Запросити батьків дітей на засідання не виявилось можливим через відсутність інформації щодо їх фактичного місцезнаходження та засобів зв`язку. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, які підтверджують ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, думки дітей, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення вказаних осіб батьківських прав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та необхідність звернення до суду із відповідним позовом. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав по відношенню до їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення їх батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно частини 2 ст. 183 Сімейного кодексі України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми, аліменти на їх утримання у заявленому позивачем розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК з кожного з відповідачів на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі по 3028,00 грн. за подання даного позову до суду щодо вимог про стягнення аліментів та позбавлення їх батьківських прав, від сплати якого позивача звільнено за законом.

Outcome: approved