Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник позивача\~Городніщева Є.О. звернулася у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 26 грудня 2023 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено в електронній формі договір № 4247009 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір). За умовами Кредитного договору сума кредиту складає 2000 грн, строк кредиту 360 днів: з 26 грудня 2023 року по 20 грудня 2024 року, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит у сумі 2000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , яку відповідачкою вказано особисто під час укладення договору. Пунктом 1.2.1 Кредитного договору сторони передбачили, що взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіків платежів. Враховуючи зазначені вище умови Кредитного договору, 31 грудня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено додатковий договір до Кредитного договору, за умовами якого відповідачці було надано ще 3000 грн. Відповідно до умов додаткового договору ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит у сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Враховуючи внесені зміни до Кредитного договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Кредитним договором сума кредиту на дату укладення додаткового договору, склала 5000 грн. Через невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 жовтня 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі ТОВ "ФК "Фінтраст Україна") права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Станом на дату укладення договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, строк дії Кредитного договору не закінчився, а тому в межах дії його строку позивачем у період з 26 жовтня 2024 року по 20 грудня 2024 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 7000 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 40622,69 грн, з яких 4999,98 грн тіло кредиту, 28622,71 грн нарахованих процентів первісним кредитором, 7000 грн нарахованих процентів ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за 56 календарних днів. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідачки остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 40622,69 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4999 грн 98 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 27.01.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 лютого 2025 року. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, зокрема відповідачка у порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у поданій заяві просила справу розглянути без участі представника ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал"; відповідачка про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. \~ \~ \~ \~Позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 26 грудня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4247009, який підписаний\~електронним підписом\~відповідача шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора 85561.За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 2000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20000 грн. ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 26 грудня 2023 року надало відповідачці кредит у розмірі 2000 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачем при укладенні кредитного договору, що підтверджується листами ТОВ "УПР" № 236-0111 від 01.11.2024 та АТ "Універсал Банк" № БТ/1525 від 13.02.2025, скерованим на виконання ухвали суду 27.01.2025. 31 грудня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 4247009 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.12.2023 (далі Додатковий договір), який підписаний\~електронним підписом\~відповідачки шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора \~93265.За умовами Додаткового договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 3000 гривень (п. 1.2 Додаткового договору) та внесено зміни до п. 1.2 Кредитного договору, встановивши загальний розмір кредиту 5000 грн (п. 1.3 Додаткового договору). З врахуванням зміненої суми кредиту за Кредитним договором визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 49550 грн. ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Додаткового договору 31 грудня 2023 року надало відповідачці кредит у розмірі 3000 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачкою при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листами ТОВ "УПР" № 237-0111 від 01.11.2024 та АТ "Універсал Банк" № БТ/1525 від 13.02.2025, скерованим на виконання ухвали суду 27.01.2025. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом 25 жовтня 2024 року у відповідачки перед ТОВ "Лінеура Україна" виникла заборгованість у сумі 33622,69 грн, з яких тіло кредиту 4999,98 грн, заборгованість за відсотками 28622,71 грн (а.с. 57-63). Даним розрахунком підтверджується часткове погашення відповідачкою заборгованості, які первісним кредитодавцем зараховано на оплату тіла кредиту в розмірі 0,02 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 9049,65 грн. Між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та ТОВ "Лінеура Україна" 25 жовтня 2024 року укладено договір факторингу № 24/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 11-115). Згідно із витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4247009 в сумі 33622,69 гривень, з яких 4999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28622,71 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 68). Позивачем після відступлення права вимоги за Кредитним договором до відповідача у межах строку дії договору нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 7000 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст України" за договором № 4247009 про надання споживчого кредиту від 26.12.2023 за 56 календарних днів (26.10.2024-20.12.2024) (а.с. 64-65). Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 5000 грн, з яких відповідачем повернуто 0,02 грн, правові підстави для нарахування первісним позикодавцем та позивачем після відступлення права вимоги відсотків протягом погодженого сторонами 360-ти денного строку дії договору у розмірі 44672,34 грн, з яких відповідачкою повернуто 9049,63 грн, що жодним чином не спростовано останньою, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4247009 від 26.12.2023 року в розмірі 40622,69 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження\~понесення витрат\~на правничу\~допомогу представником\~позивача подано\~до суду\~наступні документи: договір про\~надання правничої\~допомоги №\~10/12-2024\~від 10.12.2024,\~укладений між\~ТОВ "ФК\~"Фінтраст\~Капітал"\~та адвокатом\~Городніщевою Є.О.; завку № 6241 на виконання доручення по договору № 10/12-24 від 10.12.2024 із зазначенням переліку послуг професійної правничої допомоги та їх вартістю по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4247009 від 26.12.2023, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] ; рахунок на оплату № 6241/01-2025 від 14.01.2025 на суму 10000 грн; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/3145 від 18.05.2023; акт № 6241 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 20.12.2024, відповідно до якого адвокат Городніщева Є.О. надала правову допомогу ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 4247009 від 26.12.2023, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] на загальну суму 10000 грн. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved