Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Горщар Б.А. звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] , належить житловий будинок з надвірними будівлями до нього за адресою : [ADDRESS] . Право власності на зазначене майно виникло на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 04 листопада 2008 року між [PERSON] , та дарувальницею, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). У договорі дарування прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », відповідно до його паспорта, який був дійсним на момент укладення договору. Згодом, через внесення змін у прізвище, у документах заявника прізвище в паспорті було змінено на « [PERSON] », в тому числі по-батькові зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Через розбіжність у написанні прізвища та по-батькові в договорі дарування та актуальному паспорті заявника виникла необхідність внесення змін до договору для приведення його у відповідність до чинних документів заявника. З цією метою [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області, Артемової Лесі Яківни, яка листом №599/01-16 від 18.12.2024 року повідомила, що виправити прізвище у договорі дарування неможливо через відсутність підстав, оскільки прізвище « [PERSON] » в договорі відповідає документам заявника на момент його укладення. Крім того, дарувальниця [PERSON] , яка могла б підтвердити, що договір укладено саме зі [PERSON] , померла [INFO] . Через це отримання додаткових пояснень чи внесення змін до договору у нотаріальному порядку стало неможливим. Враховуючи викладене, виникла необхідність встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме договору дарування. Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та справу призначено до розгляду. Заявник у судове засідання не з`явився, представник заявника направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглядати без їх участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в поданому клопотанні також просив розглянути справу без участі представника. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Славутським РС УДМС у Хмельницькій області від 17.08.2016 року, анкетні дані заявника вказано як [PERSON] , а в договорі дарування житлового будинку та земельної ділянки від 04.11.2008 року, зазначено - [PERSON] , тобто містяться розбіжності у написанні прізвища та по - батькові заявника. Водночас, як вбачається з копії паспорту [NUMBER] , який виданий у 1998 році, наявної у матеріалах справи дані заявника зазначені як « [PERSON] », на підставі зазначеного паспорту був укладений договір дарування. Зі змісту договору дарування слідує, що РНОКПП у графі «Обдарований» зазначено як « [NUMBER] », який є аналогічний РНОКПП заявника, про що свідчить карта платника податків, з якої вбачається що [PERSON] зареєстрований у Державному реєстрі 16.05.1998 року. Таким чином, у суду є підстави вважати, що [PERSON] та «Обдарований» [PERSON] , є однією особою. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження, або в паспорті. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки факт належності заявнику [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , договору дарування, укладеного 04.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] підтверджується дослідженими доказами та знайшов підтвердження підь час судового розгляду, встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації свого права власності та відчуження житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом вказаного договору, виправити помилку, допущену у договорі дарування іншим шляхом неможливо, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved