Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

В березні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 48\~556,76 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13\~000,00 грн. Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 09.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0994390459, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. ТОВ «Інфінанс» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала повернення кредиту, внаслідок чого станом на 08.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 73\~579,81 грн., з яких: 3\~999,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 69\~579,83 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за боржників за кредитними договорами позивачу ТОВ «Коллект Центр» - відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Посилаючись на викладене, ТОВ «Коллект Центр» звертається із даним позовом до суду. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 11 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, відповідно до якого заперечують проти задоволення позову, вказавши на те, що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів, позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до відповідача, а саме в матеріалах справи відсутній оригінал договору про передання права вимоги, також відповідачка заперечує проти нарахованої комісії за користування кредитними коштами. Відповідачка заперечує проти заявлених вимог про стягнення з неї судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до письмових пояснень наданих представником позивача 20.05.2024 року позивач вказує що, були надані достатні та допустимі докази щодо укладення договору позики та перерахування кредитних коштів відповідачу. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Будь-які штрафні санкції за договором позики позивачем не нараховувалися, розмір процентної ставки не збільшувався, проценти за користування кредитом відповідно до умов Договору позики та Правил нараховувалися за узгодженою процентною ставкою в розмірі 1,75% за 1 (один) день користування кредитом до закінчення строку дії договору позики. Також зазначив, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Тому позивачу не зрозумілі твердження відповідача про стягнення комісії за управління кредитом та посилання на звільнення від відповідальності на період дії воєнного стану від сплати штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань. Отже нарахування процентів за користування кредитом за Договором позики відповідає нормам діючого законодавства та умовам Договору позики. Позивачем надані належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за Договором позики. До того ж позивачем були надані достатні та допустимі докази щодо витрат на правову допомогу, які були фактично понесені позивачем зв`язку з пред`явленням позову до Відповідача про стягнення заборгованості за договором. На виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» 02 липня 2024 року надійшли матеріали про зарахування кредитних коштів та видачу картки на ім`я [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача Воронков О.М., який приймає участь у режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні підтвердила факт отримання кредитних коштів, не заперечувала проти стягнення з неї коштів за тілом кредиту у розмірі 3\~999,98 грн., та судового збору, проте заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за відсотками та витрат на професійну правничу допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 09.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0994390459, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом (а.с. 5-7). Згідно п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору. Загальний розмір кредитної лінії 20\~000,00 грн. (п. 1.5 договору). У відповідності до п. 1.6 договору в рамках дії даного договору застосовується фіксована процентна ставка. Максимальний строк користування траншем 30 календарних днів, діючий ліміт 20\~000,00 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується на один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %. Максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %. Згідно п. 7.6 договору його підписання позичальником відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, підписанням договору позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які необхідними відповідно до вимог чинного законодавства. Сума позики 4\~000,00 грн. була перерахована відповідачу [PERSON] на її картковий рахунок, що підтверджується квитанцією № 45121021 від 21.12.2019 (а.с. 20). В зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з погашення кредиту, виникла заборгованість, яка станом на 08.03.2024 становить 73\~579,81 грн., з яких: 3\~999,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 69\~579,83 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21-23). Проте, враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 48\~556,76 грн., з яких: 3\~999,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 44\~556,78 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с. 24-28). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги, в тому числі, до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором (а.с. 29-34). Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису, умови якого позивачем були виконані. Відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала. Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. Законом України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15\~Закону\~України\~«Про електронні\~документи\~та\~електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже,\~з огляду\~на положення\~вище вказаного\~законодавства,\~можливо дійти\~висновку,\~що з\~урахуванням особливостей\~договору щодо\~виконання якого\~виник спір\~між сторонами,\~його укладання\~в електронному\~вигляді через\~інформаційно-комунікаційну\~систему позивача\~можливе за\~допомогою електронного\~цифрового підпису\~відповідача лише\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Інфінанс» використовується електронний договір із застосуванням цифрового підпису. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього\~Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Стосовно доводів відповідача про неправомірність нарахування процентів за користування кредитних коштів, необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За період з 02.11.2019 по 21.12.2019 Позичальник отримав в межах укладеного Договору позики 2 (два) попередні транші, за якими здійснив платежі в повному обсязі. Зазначене підтверджується розрахунком Товариства, який доданий до позовної заяви. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого Товариством, 19.01.2020 та 19.02.2020 Позичальником здійснювалося погашення процентів за користування 3-м траншем кредиту та нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасну сплату процентів та була здійснена пролонгація 3-го траншу кредиту в порядку визначеному п.8.2 -8.7 Правил, відповідно до п. 3.4. Договору позики: 8.2. Строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/ продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу). 8.3. Продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюється в разі дотримання наступних передумов: 8.3.1. На момент подовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії Договору не закінчився. 8.3.2. Повністю сплачено нараховані відсотки (у разі відповідної вимоги Товариства - штрафні санкції) за Основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. 8.4. Продовження строку дії поточного кредиту (траншу) здійснюється виключно за умови попередньої оплати відсотків (у разі наявності сплати штрафних санкцій на вимогу Товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем). 8.5. Перебіг нового (зміненого) строку користування поточним кредитом починається з дня погашення нарахованих за фактичне користування відсотків за поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати, на вимогу Товариства, пені (в разі наявної простроченої заборгованості). 8.6. Кількість продовжень строку дії кредиту (траншу) не обмежена за умови дотримання вимог п. 8.3. 8.7. Підтвердженням волевиявлення Позичальника щодо застосування зміни строку користування поточним Кредитом (траншем) на умовах Договору є факт погашення відсотків, в т.ч. прострочених, та сплати, на вимогу Товариства, пені (в разі наявності) за фактичне користування Фінансовим кредитом у повному обсязі. Сплата нарахованих відсотків та пені (в разі наявності вимоги Товариства про її сплату) сплачується одночасно одним платежем. Відповідно до п. 1.7. Договору позики, протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Враховуючи, що загальний строк дії Договору позики становить 3 роки (36 календарних місяців), період правомірного нарахування процентів за користування кредитом становить з 21.12.2019 (дата видачі 3-го траншу кредиту) по 08.11.2022 (дата закінчення строку дії Договору позики). Будь-які штрафні санкції за Договором позики Позивачем не нараховувалися, розмір процентної ставки не збільшувався, проценти за користування кредитом відповідно до умов Договору позики та Правил нараховувалися за узгодженою процентною ставкою в розмірі 1,75% за 1 (один) день користування кредитом до закінчення строку дії Договору позики. Таким чином, розрахунок заборгованості ТОВ «Коллект Центр» базувався на розрахунках заборгованості попередніх кредиторів. Додаткових нарахувань ТОВ «Коллект Центр» не проводив в зв`язку з закінченням строку дії Договору позики. Отже нарахування процентів за користування кредитом за Договором позики відповідає нормам діючого законодавства та умовам Договору позики Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що був укладений кредитний договір, умови якого позивачем були виконані. Однак відповідач [PERSON] свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, передбаченим договором, а також сумам, отриманим відповідачем і розрахунку заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054\~ЦК\~України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 48\~556,76 грн., яка підтверджена розрахунком позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: - копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладеного між АО\~«Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; - копію заявки про надання юридичної допомоги № 589 від 07.02.2024; - копію платіжної інструкції № 413000008 від 09.02.2024 про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 51\~000,00 грн.; - витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну неучасть представника позивача при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 3\~000,00 грн.

Outcome: partial