Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» в особі представника адвоката Тараненка А.І. через підсистему «Електронний суд» звернулося з позовною заявою до [PERSON] , в якому\~просить стягнути\~з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №391049720 від 20.05.2021 в розмірі 31\~100,31 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 гривень. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~представником позивача\~зазначено,\~що \~20.05.2021\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем було\~укладено Кредитний\~договір №391049720\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису,\~на підставі\~якого ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перерахувало [PERSON] \~грошові кошти\~в сумі\~8750,00\~грн.\~Позаяк відповідач\~своєчасно не\~повернув кредитні\~кошти,\~за ним\~утворилась заборгованість.\~28.11.2018\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~було укладено\~Договір факторингу\~№28/1118-01,\~строк дії\~якого,\~відповідно до\~укладених сторонами\~додаткових угод,\~продовжено до\~31\~грудня 2024\~року.\~З урахуванням\~визначених строків\~дії цього\~договору та\~додаткових угод\~до нього,\~його виконання\~здійснювалось не\~одномоментно,\~а протягом\~всього часу\~його дії.\~Відповідно до\~Витягу з\~реєстру прав\~вимоги №144\~від 27.07.2021\~до Договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~(з\~урахуванням додаткових\~угод до\~нього),\~ТОВ «Таліон\~Плюс» отримало\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 20\~635,83\~грн.\~23.02.2024\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» укладено\~Договір факторингу\~№ 23/0224-01.\~Відповідно до\~Витягу з\~реєстру прав\~вимоги №\~1\~від 23.02.2024\~до Договору\~факторингу №\~23/0224-01\~від 23.02.2024\~від ТОВ\~«Таліон Плюс»\~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 31\~100,31\~грн.\~28.10.2024\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~та \~ТОВ «Юніт\~Капітал» уклали\~Договір факторингу\~№28/10/24/У,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Юніт\~Капітал» відступлено\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~Кредитним договором.\~Посилався,\~що ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» та\~ТОВ «Юніт\~Капітал» не\~здійснювали нарахувань\~за кредитним\~договором. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №391049720 від 20.05.2021, становить 31 100,31 грн, яка складається з такого: 8 749,63 грн - заборгованість по кредиту; 22 350,68 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 24 грудня 2024 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача Тараненко А.І., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Юніт Капітал», зазначив про відсутність у представника ТОВ «Юніт Капітал» заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. За правилами п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судова повістка з викликом відповідача в судове засідання на 23 січня 2025 року була отримана особисто 12.01.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення №0690282847953. Крім того, 15.01.2025 в приміщенні Московського районного суду м. Харкова відповідач ознайомилася з матеріалами цивільної справи №643/16316/24 в повному обсязі, під розписку була повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Судова повістка з викликом відповідача в судове засідання, призначене на 25 лютого 2025 року, яка направлялася судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулася до суду, як неотримана відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За правилами ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням положень ч. 4, ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення цього рішення суду є 28 лютого 2025 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 20.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір кредитної лінії №391049720 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором позичальника MNV633ТА (а.с. 22-27). Умовами п. 1.1 Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 8750,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 1.3 Договору Кредитодавець надає Позичальнику перший транш за Договором у сумі 8750,00 грн одразу після укладення Договору. Умовами п. 1.7. договору сторонами було погоджено, що кредитна лінія надається строком на 6 днів від дати отримання кредиту позичальником. Підписанням Договору кредитної лінії №391049720 від 20.05.2021 відповідач погодився з умовами договору та з діючими Тарифами банку та зобов`язався їх виконувати. У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №391049720 від 20.05.2021 зазначені умови кредитування для відповідача, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 20-21). Відповідно до платіжного доручення від 20.05.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] кошти у сумі 8750,00 грн згідно з договором №391049720 від 20.05.2021 (а.с. 61). Окрім того, факт перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів у розмірі 8750,00 грн підтверджується довідкою №09_1/2024 ПАТ «ПриватБанк», згідно з якою, відповідно до договору №1336 від 26.09.2013 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога та АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay ПриватБанк на картки клієнтів, серед яких, на номер картки одержувача коштів - № [NUMBER] , платіж на суму 8750,00 грн від 20.05.2021, ID платежу 1653329184 (а.с. 62-64). Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним вище договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на його картковий рахунок. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (а.с. 65-71). 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2. договору в наступній редакції, зокрема строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Всі інші умови договору залишилися без змін (а.с. 76). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (п. 8.2.) (а.с. 77-83). 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022 (а.с. 87). 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2023 (а.с. 88). 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої, зокрема сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024 (а.с. 89). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №391049720 у розмірі 20\~635,83\~грн (а.с. 90-92). 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Строк дії договору закінчується 31.12.2024. Окрім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (а.с. 93-99). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №391049720 у розмірі 31\~100,31 грн (а.с. 102-104). 28.10.2024\~між ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» та\~ТОВ «Юніт\~Капітал» укладено\~договір факторингу\~№28/10/24-У,\~за умовами\~якого ТОВ\~«Юніт Капітал»\~набуло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №391049720\~віфд 20.05.2021\~у розмірі\~31\~100,31\~грн,\~що підтверджується\~витягом з\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу №28/10/24-У\~від 28.10.2024\~та актом\~прийому-передачі\~реєстру боржників\~від 28.10.2024\~за договором\~факторингу №28/10/24-У\~від 28.10.2024\~(а.с.\~106-119). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст. 639\~ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3\~ст. 207 ЦК України\~використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як це унормовано вимогами\~ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України\~визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України\~закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України\~унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України\~визначає. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Щодо наявності права вимоги у позивача, суд бере до уваги, що умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги та не пов`язано з оплатою за договором факторингу, проведення якої відтерміновано на визначений договором строк. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором від 20.05.2021 №391049720, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Що стосується заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми боргу, суд зважає на таке. Так, пред`являючи до суду даний позов, ТОВ «Юніт Капітал» надало виписку з особового рахунку за Кредитним договором №391049720, згідно з якою заборгованість [PERSON] становить 31\~100,31 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8\~749,63 грн та заборгованості за відсотками в сумі 22\~350,68 грн. Водночас, при укладенні договору відступлення прав вимоги первісний кредитор ТОВ «Манівео Швидка фінансова Допомога» передав право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , на суму боргу 20\~635,83 грн, з яких, 7\~749,63 грн заборгованість за тілом кредиту та 11\~886,20 заборгованість за процентами. У свою чергу, умовами п. 1.7. договору кредитної лінії №391049720 сторонами погоджено, що кредитна лінія надається на строк 6 днів від дати отримання кредиту позичальником. Доказів, які б свідчили про продовження строку дії договору матеріали справи не містять. Відтак, суд доходить висновку, що позивач ТОВ «Юніт Капітал», набувши право вимоги до відповідача [PERSON] за договором кредитної лінії №391049720 від 20.05.2021, строк якого сплинув, не мав права продовжувати нараховувати відсотки відповідно до умов договору. Отже, позивачем доведено суму заборгованості [PERSON] за договором кредитної лінії №391049720 від 20.05.2021 у загальному розмірі 20 635,83 грн, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру базової відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування. У свою чергу, на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. З огляду на наведене вище, загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії №391049720 від 20.05.2021, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 20 635,83 гривень. Розподіл судових витрат Згідно з платіжною інструкцією №9317 від 03 грудня 2024 року при пред`явленні позову до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача - на 66,35% (в сумі 20\~635,83 гривень), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1607,26 гривень (20 635,83 гривень (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 31 100,31 гривень (загальна сума позовних вимог) = 66,35% х 2422,40 гривень (сума сплаченого судового збору). Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень. Так, судом установлено, що позивачем ТОВ «Юніт Капітал» 30 жовтня 2024 року укладено договір про надання правничої допомоги №30132024-02 з адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», згідно з п. 1.1 якого ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Умовами п. 2.3, 2.4 Договору погоджено, що конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді, в якій сторони визначають зміст конкретного доручення/доручень. Адвокатське бюро має право залучити інших адвокатів (адвокатські бюро, об`єднання) для виконання вказаного договору та надання правничої допомоги клієнту. Умовами п. 3.1, 3.3, 3.4, 3.6 Договору сторонами погоджено, що отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг по договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» підписали Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024 Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30.10.2024. 30 жовтня 2024 року між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Додаткову угоду №4 до Договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30 жовтня 2024 року. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №4 клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, з [PERSON] за кредитним договором №391049720 від 20.05.2021. Як убачається зі змісту Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №30132024-02 від 30 жовтня 2024 року), укладеного 30 жовтня 2024 року між виконавцем адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» і клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №391049720 від 20.05.2021, витрачений час 2 години; вартість послуги - 5000,00 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №391049720 від 20.05.2021, витрачений час 2 години, вартість послуги 1000,00 гривень. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, як це закріплено положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Частинами 5-6\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України\~відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Крім того, за змістом пункту 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України\~визначена процедура відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною на момент вирішення судом питання про розподіл судових витрат, чи тільки має бути сплачено. На думку суду, відсутність доказів оплати вказаних послуг не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, враховуючи позицію ВС, що викладена у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18. Таким чином, судом установлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які має сплатити позивач у заявленому розмірі, зокрема, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Водночас суд зважає на те, що правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 66,35% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3\~981,00 гривень (6000 х 66,35% : 100% = 3 981,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial