Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 20.03.2021 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (надалі за текстом ТОВ «МІЛОАН») Договір про споживчий кредит № 102542779, згідно умов якого отримав кредит на суму 6000,00 грн на строк 30 днів. 08.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (надалі за текстом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») було укладено договір відступлення № 04Т, згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Крім того, 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ПІНГ-ПОНГ» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ») було укладено договір факторингу № 1/15, згідно умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передало (відступає) ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . В свою чергу відповідач не виконав свого обов`язку, не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені вищезазначеним договором, внаслідок чого має заборгованість. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25800 грн, а також судові витрати у вигляді витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання просив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до цінного листа (а.с.54) та копію накладної № 0740600068834 АТ «Укрпошта» (а.с.54 на звороті) про відправлення документів відповідачу, а також із долученням до них копії фіскального чеку (а.с.54 на звороті). При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки поштового відправлення № 0740600068834 останнє ще 11.11.2024 року прибуло до логістичного центру м. Подільськ і з того часу інша інформація про згадане відправлення відсутня. Окрім того, в змісті позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 21.11.2024 року ухвалою суду (а.с.60-61) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем та його представником шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 22.11.2024 року, про що свідчать довідки про доставку електронних документів (а.с.63-64), а відповідачу разом із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 19.11.2024 року № 03-17/3992 (а.с.59), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що в сукупності свідчить повідомлення № 0690275216417 про особисте вручення йому 28.01.2025 року рекомендованого поштового відправлення № 0610212102949 та відомості на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» про результат надсилання рекомендованого поштового відправлення № 0610212102949. У встановлений судом строк відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини: \~ \~ \~ \~- щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021року: 20.03.2021\~року [PERSON] \~на сайті\~-\~tengo.ua,\~заповнив анкету-заяву\~на кредит\~№ 102542779\~(а.с.10),\~та 20.03.2021\~року підписав\~з ТОВ\~«Мілоан» договір\~про споживчий\~кредит №\~102542779 (а.с.28-31) в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, а також паспорт споживчого кредиту № 102542779 (а.с.32 на звороті -33), відповідно до яких відповідач отримав кредит на суму 6000,00 грн на строк 30 днів, тобто до 19.04.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1800 грн, які нараховуються за ставкою 1 % від фактичного залишку суми кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до платіжного доручення АТ КБ «ПриватБанк» № 26117203 від 20.03.2021 року (а.с.38) ТОВ «Мілоан» 20.03.2021 року було переведено на номер картки № [NUMBER] [PERSON] 6000,00 грн як кошти за договором № 102542779. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102542779 (а.с.14-15) відповідач [PERSON] тіло кредиту та проценти згідно договору не вносив. 08.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т (а.с.20-24), згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , що підтверджується Витягом з Додатку до Договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 року (а.с.12), відповідно до якого заборгованість [PERSON] складає 25800,00 грн. Відповідно до платіжних інструкцій АТ «СЕНС БАНК» №1242 від 12.07.2021 року (а.с.41), № 1254 від 15.07.2021 року (а.с.41 на звороті), № 1297 від 22.07.2021 року (а.с.42), № 1317 від 29.07.2021 року (а.с.42 на звороті), № 1354 від 05.08.2021 року (а.с.43), ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було здійснено оплату ТОВ «МІЛОАН» за Договором відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 року. 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було укладено Договір факторингу № 1/15 (а.с.34-36), згідно умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передало (відступає) ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , що підтверджується Витягом з Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року (а.с.13), відповідно до якого заборгованість [PERSON] складає 25800,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» № 217 від 19.04.2023 року (а.с.44), ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було здійснено оплату ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за отримання прав вимоги згідно Договором про відступлення прав вимоги № 1/15 від 19.04.2023 року. При цьому, з метою досудового врегулювання спору представником ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було складено на ім`я відповідача [PERSON] досудову вимогу від 02.09.2024 року за Вих. № 102542779-АВ (а.с.39) про сплату заборгованості за кредитним договором № 102542779 від 20.03.2021 року у розмірі 25800 грн до 30.09.2024 року. Водночас суд відзначає, що позивачем суду не надано доказів отримання відповідачем цієї досудової вимоги та/або принаймні її дійсного відправлення поштою. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення прав грошових вимог до відповідача та набуття таких прав ТО «ФК «ПІНГ-ПОНГ» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 102542779 від 20.03.2021 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному. - щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Пінг-понг» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» від 30.10.2024 року № 212 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до договору № 43657029 про надання правової допомоги (а.с.17-19), укладений 07.08.2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М., детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої допомоги (правової) допомоги за позовом ТОВ ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.16), Додаткової угоди № 102542779 від 30.09.2024 року до Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року (а.с.55), акту №102542779 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 року (а.с.9) та платіжної інструкції ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» від 30.10.2024 року № 721 (а.с.45), вартість, наданих юридичних послуг становить 6000,00 грн. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме надання усної консультації з вивчення документів, підготовка пропозиції та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Водночас із\~цим від\~відповідача [PERSON] \~до суду\~не надходило\~клопотання про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами,\~в порядку\~передбаченому ч.5\~ст.\~137\~ЦПК України. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved