Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

15 січня 2025 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,333 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 6810800000:06:036:0205, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також право власності на земельну ділянку площею 0,0870 га, кадастровий номер 6810800000:06:036:0207, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою [ADDRESS] , та право власності на земельну ділянку площею 0,1460 га, кадастровий номер 6810800000:06:007:0060, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Будучи єдиним спадкоємцем за законом, після смерті свого батька [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення його спадкових прав за законом, однак йому було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із тим, що в правовстановлюючому документі існують закреслення та наявні розбіжності в площі земельних ділянок. Тому, [PERSON] змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивачів - адвокат Віхерко Н.О., в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала заяву, якою просив розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, до суду свого представника не направила, однак в матеріалах справи міститься заява, якою остання просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.01.1978 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.01.1978 року зроблено запис за №18. Відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був батьком для позивача, а [PERSON] , [INFO] записана матір`ю позивача, що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00048041835 від 19.11.2024 року. [INFO] в м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 66 років, помер [PERSON] , про що 06.10.2023 року зроблено відповідний актовий запис №921 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2023 року. [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення його спадкових прав за законом на вищезазначене спадкове майно. 27 січня 2024 року [PERSON] , будучи дружиною покійного [PERSON] , своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини за законом, яке залишилося після смерті чоловіка. До складу\~спадкового майна\~увійшов,\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташований\~по [ADDRESS] , який\~на підставі\~Свідоцтва про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок\~ від\~17.05.1988\~року належав\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ;земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 6810800000:06:036:0205, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,0870 га, кадастровий номер 6810800000:06:036:0207, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,1460 га, кадастровий номер 6810800000:06:007:0060, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , які на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №02504 належали [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, згідно відповіді на звернення №1785/02-14 від 25.12.2024 року [PERSON] державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т. було відмовлено в оформлення його спадкових прав за законом після смерті батька у зв`язку із тим, що в правовстановлюючому документі існують закреслення та наявні розбіжності в площі земельних ділянок, яка зазначена в Державному акті про право приватної власності на землю серії ХМ №02504 та яка зазначена у витязі з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №37/2024 від 27 січня 2024 року до майна померлого [INFO] [PERSON] ; довідкою №1809 від 07.05.2024 року з якої вбачається, що згідно рішення 34 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №3 від 27.09.2023 року відбулося перейменування [ADDRESS] ; копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.05.1988 року; копією технічного паспорта №886 від 10.05.2024 року; копією державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №02504 від 22.05.1988 року; витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6300759082024 від 30.10.2024 року, №НВ-7300539002024 від 31.10.2024 року та №НВ-0001073192024 від 29.04.2024 року; листами Управління містобудування, архітектури та капітального будівництва №01-16/188 від 28.08.2024 року, №01-16/189 від 29.08.2024 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.1978 року; копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2023 року. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те що земельну ділянку [PERSON] за життя набув у встановленому законом порядку, його право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак в правовстановлюючому документі існують закреслення та наявні розбіжності в площі земельних ділянок, а саме в Державному акті про право приватної власності на землю серії ХМ №02504 загальна площе земельних ділянок становить 0,433 га, а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки наявні земельні ділянки площею 0,1000 га, 0,0870 га та 0,1460 га, які разом становлять 0,333 га, що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за законом належить визнати право власності на вказані земельні ділянки та житловий будинок. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок та житловий будинок за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved