Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд припинити обтяження у виді заборони на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у виді заборони, реєстраційний номер обтяження 2995175, підстава обтяження: повідомлення, 2, 05.05.1987 колгосп «Кутузова», об`єкт обтяження: невизначено, стан: добудоване, статус: [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 1986151ZITOMIR10, архівна дата: 01.04.2000, дата виникнення: 14.05.1987, № реєстра: 6, внутр. № 61012E2225F1462E582B. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Під час дооформлення документів на вказаний житловий будинок вона дізналась, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження заборона (архівний запис) з реєстраційним номером: 2995175, підстава обтяження: повідомлення, 2, 05.05.1987 колгосп «Кутузова», об`єкт обтяження: невизначено, стан: добудоване, статус: жиле [ADDRESS] , власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 1986151ZITOMIR10, архівна дата: 01.04.2000, дата виникнення: 14.05.1987, № реєстра: 6, внутр. № 61012E2225F1462E582B. Зазначає, що жодних зобов`язань перед колгоспом «Кутузова» не має, кредитів ніколи не брала, жодних договорів позики, іпотеки, кредитів не укладала і не є боржником, а тому повідомлення колгоспу «Кутузова» є безпідставним та таким, що порушує її права як власника. Окрім того, позивач стверджує, що СВК «Кутузівський» (в минулому колгосп ім. Кутузова) проіснував до 03.03.2005 року і на даний час продовження дії обтяження без наявності для того законних підстав порушує її право власності, а тому він змушений звернутись до суду. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22 січня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно довідки про доставку електронного документу копію ухвали від 22.01.2025 року разом з копією позовної заяви з додатками відповідачу доставлено до електронного кабінету 23.01.2025 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №406043126 від 29.11.2024 року позивач - [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3053536118040), номер відомостей про речове право право власності 57793792, дата державної реєстрації: 26.11.2024. Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.12.2024 року за №407744362 за параметрами запиту: адреса/місцезнаходження [ADDRESS] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про реєстрацію обтяження за реєстраційним номером 2995175 у вигляді заборони (архівний запис) на об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , підстава обтяження: повідомлення, 2, 05.05.1987, Колгосп «Кутузова», (додаткові дані: архівний номер: 1986151ZITOMIR10, архівна дата: 01.04.2000, дата виникнення: 14.05.1987, № реєстра: 6, внутр. № 61012E2225F1462E582B). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 06.05.1999 р. після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно історичної довідки, архівна копія якої видана 09.01.2025 року завідувачем Архівної установи Хорошівської селищної ради Кривенко С. за вих. № 9, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кутузівський» проіснував до 03.03.2005 року. Суд враховує, що згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Водночас, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.10.2022 року по справі справа № 354/397/17 дійшов висновку, що в розумінні положень норми статті 26 Закону № 1952-IV у чинній редакції, на відміну від положень частини вказаної статті у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав. Враховуючи те що, підставою накладення обтяження №2995175\~від 21.03.2006\~року на\~невизначене майно за адресою: [ADDRESS] (на даний час - смт. Хорошів) було повідомлення колгоспу «Кутузова» від 05.05.1987 року, з моменту виникнення підстави накладення обтяження минуло понад 30 років, внаслідок накладеного обтяження, а саме заборони на нерухоме майно, позивач не має можливості розпоряджатись майном, що перешкоджає йому як власнику користуватись своїм майном, відповідач відзив на позов у встановлений судом строк, як і доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження, не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову, суд, виходячи із встановлених обставин, вбачає невідповідність заходу\~втручання держави\~в право\~власності особи\~щодо мирного володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини та відсутність справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави, пов`язаними з втручанням в право власності, та інтересами особи, яка страждає від такого втручання, а тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони, зареєстроване 21.03.2006 року за №2995175 щодо вказаного вище нерухомого майна.

Outcome: approved