Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Адвокат Оніщук Володимир Іванович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що батьками позивача є: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , батьками якого були: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка доводиться позивачу бабою по лінії батька, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.02.2021 серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524380400:02:000:0545, загальною площею 5,58 га, яка розташована на території Добрівської сільської ради (теперішньої Вільшанської селищної ради), бувшого Вільшанського (теперішнього Голованівського) району Кіровоградської області. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті спадкодавця за правом представлення. Останнім місцем проживання спадкодавця було: [ADDRESS] . Тому Позивач звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Ткачової Ю.О. з питанням оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . На вищевказане звернення позивач отримала від нотаріуса лист-роз`яснення від 17.01.2025 №11/01-16 в якому йдеться про те, що нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , що встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, для поновлення якого їй запропоновано звернутися до суду У зв`язку з наведеним просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю два місяці, необхідний для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, адвокат Оніщук В.І. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Вільшанської селищної ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1217 ЦК визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Положеннями ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим. Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п. 24 (абзац шостий) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 червня 1992 року Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному документі її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). 26 листопада 2011 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00049237086 від 05 лютого 2025 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до витягу, вказаний шлюб розірвано за рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2014 року (а.с.23-24). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2019 року виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кропивницький Кіровоградської області, 10 серпня 2019 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.14). Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00046935961 від 11 вересня 2024 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.25-26). [PERSON] помер [INFO] в с. Добре Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 11 вересня 2024 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11). [PERSON] померла [INFO] в м. Благовіщенське Голованівського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2021 року Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.12). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №008470, виданого Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 29 листопада 2001 року, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524380400:02:000:0545, розташована на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.20-21) Згідно з копією листа приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Ткачової Ю.О. від 17 січня 2025 року за №11/01-16, позивачу запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.22). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.01.2025 за №79736197, після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.27). Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі №185/777/17. Встановивши наведені обставини,

Outcome: approved