Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

17 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (надалі також позивач, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 39478 грн 23 коп., що складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) в сумі 5999 грн 98 коп., заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, в сумі 26278 грн 25 коп., заборгованості за процентами, нарахованими за 60 календарних днів, в сумі 7200 грн 00 коп., а також понесених судових витрат. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 167). Своєю ухвалою від 23 січня 2025 року суд витребував у Акціонерного товариства «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 05 жовтня 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ «Ощадбанк», у сумі 6000 грн від ТОВ «Лінеура Україна» (а.с. 172-173). Витребувана судом інформація надійшла до суду 17 лютого 2025 року (а.с. 179-180). Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Фінтраст\~Капітал» посилалось на те, що 05 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (надалі також - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] укладено кредитний договір № 4034304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису, який відповідачка відтворила шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер її мобільного телефону. Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 6000 грн 00 коп.; строк кредиту: 364 дні: з 05.10.2023 по 03.10.2024, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 13 днів, стандартна процентна ставка 2% в день. Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якої на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 6000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. Позивачем зазначено, що за користування кредитними коштами здійснювалось нарахування процентів на умовах, передбачених кредитним договором. Вказано, що [PERSON] здійснила часткове погашення заборгованості за договором кредиту, зокрема: період із 05.10.2023 по 24.05.2023 включно здійснила частковий платіж оплати тіла кредиту в розмірі 0,02 грн та частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 1560 грн 00 коп. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст\~Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №4034304. Про відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено шляхом направлення відповідного текстового повідомлення (SMS-повідомлення). Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у загальному розмірі 32278 грн 23 коп., із яких 5999 грн 98 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 26278 грн 25 коп. сума заборгованості за процентами. Позивачем зазначено, що відповідно до рішення № 251124/1 від 25.11.2024 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Також,ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нараховано проценти за 60 календарних днів за період із 24.05.2024 по 27.04.2024 в межах строку договору. На даний час, відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 166). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою на 23 січня 2025 року направлялися на зареєстровану адресу відповідачки та були отримані останньою 27 грудня 2024 року (а.с. 170). Своєю ухвалою від 23 грудня 2024 року суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки. Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 176), у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі (а.с. 25). Також, у заяві, надісланій до суду 24 лютого 2025 року, позивач просив судове засідання у справі № 542/2298/24 проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 195-197). Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 24 лютого 2025 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідачки, - отримана останньою 30 січня 2025 року (а.с. 177). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Оскільки, судова повістка є врученою відповідачці та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 05 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4034304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - Договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 37-54). Згідно з пунктами 1.2.-1.3. Розділу 1 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6000 грн 00 коп. Відповідно до пункту 1.3. Розділу 1, строк кредиту - 364 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі-Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Згідно з підпунктами 1.4.1.-1.4.2. пункту 1.4. Розділу 1, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3. цього Договору. Відповідно до підпункту 1.5.1. пункту 1.5. Розділу 1, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 65680,33 % річних. Згідно з підпунктом 1.6.1. пункту 1.6. Розділу 1, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 49680 грн 00 коп. Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 Договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1. Розділу 3 Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до\~пункту 4.4.\~Розділу 4\~Договору, у разі затримання Клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачена Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Договір № 4034304 про надання споживчого кредиту від 05 жовтня 2023 року містить електронний підпис від імені [PERSON] (а.с. 54). Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит № 4034304 від 05 жовтня 2023 року визначена в додатку № 1 до кредитного договору № 4034304 від 05 жовтня 2023 року (а.с. 29). Також, електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 59), відповідно до якого сума кредиту 6000 грн 00 коп., строк кредиту 364 дні, стандартна процентна ставка 730,00 % річних (2,00 % в день), періодичність внесення платежів кожні 13 днів (а.с. 56-59). Встановлено, що факт отримання коштів [PERSON] підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» за вих. № 2778-3105 від 31 травня 2024 року, відповідно до якого вбачається, що 05.10.2023 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 6000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 293061403(а.с. 28). Підписавши 05 жовтня 2023 року договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк»,\~наданої на\~виконання ухвали\~суду від\~23\~січня 2025\~року,\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~рнокпп:\~ [NUMBER] ,\~емітовано банківську\~платіжну карту\~ [NUMBER] . Інформація\~щодо підтвердження\~факту зарахування\~коштів в\~сумі 6000\~грн 00\~коп.\~на розрахунковий\~рахунок [PERSON] міститься у файлах на CD- диску, долученого до матеріалів справи АТ «Ощадбанк» (а.с. 179-180). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4034304 від 05 жовтня 2023 року, станом на 24 травня 2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Лінеура Україна» склала 32278 грн 23 коп. (а.с. 63-71). Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачці [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК\~«Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 145-154). 24 травня 2024 року клієнтом та фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року (а.с. 155) та акт прийому передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року (а.с. 156). Відповідно до\~Витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 4034304, у загальному розмірі 39478 грн 23 коп., із яких 5999 грн 98 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 26278 грн 25 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 77). Згідно з платіжною інструкцією ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило оплату\~ТОВ «Лінеура\~Україна» за відступлення прав вимоги (а.с. 85-90). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» повідомило відповідачку\~шляхом направлення\~відповідного повідомлення\~на номер\~мобільного телефону,\~зазначений останньою\~при укладенні\~кредитного договору\~(а.с.\~60-61). Відповідно до рішення № 251124/1 від 25.11.2024 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 134-135). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4034304 від 05 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024) нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 7200 грн 00 коп. в межах строку кредитування (а.с. 73-74). Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4034304 від 05 жовтня 2023 року за відповідачкою рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 39478 грн 23 коп., із яких 5999 грн 98 коп. сума заборгованості за основним боргом, 26278 грн 25 коп. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором та сума заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів за період із 24.05.2024 по 27.04.2024 в межах строку договору в розмірі 7200 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 39478 грн 23 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено,\~що між\~ТОВ «Лінеура\~України» та [PERSON] був укладений договір № 4034304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 6000 грн 00 коп. строком на 364 дні. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачка прийняла пропозицію укласти договір (а.с. 54). Також, електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 59). Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 28). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ «Ощадбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 23 січня 2025 року (а.с. 179-180). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови кредитного договору, зокрема: [PERSON] порушила вимоги договору щодо вчасної сплати процентів по кредиту, з огляду на що за нею рахується заборгованість в розмірі 5999 грн 98 коп. за тілом кредиту, 26278 грн 25 коп. заборгованість за нарахованими процентами. Позивач на підставі договору факторингу набув статусу нового кредитора за договором № 4034304\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від 05 жовтня 2023 року, отримав право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Факт передачі первісним кредитором права вимоги за кредитним договором підтверджується наданим до суду витягом з реєстру боржників (а.с. 77). Про заміну кредитору в зобов`язанні [PERSON] повідомлялась на номер мобільного телефону, тестовим повідомленням (SMS-повідомленням) (а.с. 60-61). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення № 251124/1 від 25.11.2024 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 134-135). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед фактором, який набув право вимоги за відповідним договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до вимог, викладених у позовній заяві, позивач зазначив, що здійснив нарахування відсотків за 60 календарних днів за період із 24.05.2024 по 22.07.2024 включно в межах строку дії договору в сумі 7200 грн 00 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки відповідачка доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором суду не надала, не спростувала нарахований позивачем розмір заборгованості, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договору № 4034304 про надання споживчого кредиту від 05 жовтня 2023 року, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 39478 грн 23 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається із суми кредиту в розмірі 5999 грн 98 коп., суми процентів за користування кредитом в розмірі 26278 грн 25 коп., нарахованих процентів за 60 календарних днів в розмірі 7200 грн 00 коп. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до [PERSON] підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів\~справи вбачається,\~що при\~зверненні до\~суду позивачем\~був сплачений\~судовий збір\~у сумі\~2422\~грн 40\~коп.,відповідно до платіжної інструкції № 4016 від 09 грудня 2024 року. (а.с. 27). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі [PERSON] у розмірі 2422\~грн 40\~коп.на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на\~підтвердження понесених\~ним витрат\~на правничу\~допомогу надано заявку № 6147 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 31-33), ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Городніщевою Єлизаветою Олегівною від 10 грудня 2024 року (а.с. 55), рахунок на оплату наданих адвокатом Городніщевою Є.О. правничих послуг № 6147-13/12-2024 від 13 грудня 2024 року на загальну суму 10000 грн (а.с. 62), договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, відповідно до пункту 4.8 якого передбачено, що клієнт здійснює оплату гонорару адвоката на підставі наданого адвокатом рахунку, згідно з узгодженим та підписаним актом прийому- передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суму першої інстанції по справі законної сили (а.с. 142-144). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved