Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про збільшення розміру аліментів стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві (а.с. 1 3) викладено наступну позицію. На підставі рішення Бродівського районного суду від 16 березня 2020 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1\~000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, з віком сина зросли його потереби у харчуванні, одязі, підготовці до навчання. Аліменти, присуджені судом, відповідач сплачує не регулярно, їхній розмір недостатній для задоволення першочергових потреб дитини. Відповідач працездатний, працевлаштований та проживає в Республіці Польща, інших аліментних зобов`язань не має. Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 16 березня 2020 року Бродівським районним судом ухвалене рішення (а.с. 13, 14) про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, починаючи з 06 лютого 2020 року й до повноліття дітей. Як встановлено ч. 5 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). [PERSON] є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб сина, зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своєї дитини. Син сторін проживає з позивачем, яка створює умови для його життя, навчання та виховання. Відповідач же сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За вказаних обставин очевидний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, та значно більший тягар відповідальності, матеріальних витрат, витрат часу тощо покладено саме на на матір. Суд, виходячі із принципів розумності та справедливості, вважає, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини сторін, підлягає збільшенню та визначенню в 4 000 грн.

Outcome: partial