Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 454417-КС-001 про надання кредиту від 27.09.2022, що становить 91194,74 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 57844,74 грн; суми прострочених платежів за комісією - 4350,00 грн, та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 454417-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 29000,00 грн, на засадах строковості, поворотності та платності, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15881035 за кожен день користування кредитом, визначивши строк кредиту 24 тижні. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав та надав відповідачу грошові кошти у визначеному розмірі шляхом перерахування на його банківську карту. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем складає в загальній сумі 91194,74 грн. Ухвалою судді від 14.06.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. За клопотанням представника позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребувано інформацію щодо банківської карти відповідача та про рух коштів по зазначеній банківській карті. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання відповідача та на його електронну адресу, зазначену у листі від 10.11.2024, в якому він повідомив, що знаходиться у зоні бойових дій та більше нічого повідомити не може. Листом від 29.11.2024 роз`яснено відповідачу можливість скористатися правом на зупинення провадження у справі, в разі подання ним до суду підтверджуючих документів його служби в ЗСУ. Відповідач таким право не скористався, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не подав відзив, а також те, що представник позивача просив справу розглянути у його відсутності та вказав, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Із досліджених доказів судом встановлено, що 27.09.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 454417-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 27.09.2022 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 454417-КС-001 про надання кредиту. 27.09.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 454417-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8768, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 29000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15881035 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 29000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котра позичальником вказана при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідними довідками про видачу коштів від 27.09.2022. Згідно з повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24.10.2024 платіжна картка № [NUMBER] емітована банком на ім`я [PERSON] . 27.09.2022 дійсно було зарахування коштів у сумі 29000,00 грн на зазначену картку. Наведене підтверджується випискою з банку. Суд враховує, що кошти були зараховані ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» саме на карту, зазначену відповідачем [PERSON] , транзакцією 27.09.2022 на суму 29000,00 грн. Відповідно до виписки особа, на картку якої було зараховано кошти, їх використала. До матеріалів справи відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що банк не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та після оформлення не надав йому кредит, у тому числі у розмірі, визначеному кредитним договором. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором№ 454117-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 621,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору № 454417-КС-001 від 27.09.2022 станом на 09.01.2024 утворилась заборгованість у розмірі 91194,74 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 57844,74 грн; суми прострочених платежів за комісією - 4350,00 грн. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Щодо підписання відповідачем договору електронним цифровим підписом слід зазначити таке. Закон України «Про електронну комерцію» є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції в статтях 11, 12 та 14 визначає, що: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття (акцепт) цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідача належним чином ідентифіковано в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 27.09.2022 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 454417-КС-001 про надання кредиту. 27.09.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 454417-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-8768 (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] , вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до ч. 4 ст. 14 ЗУ «Про електронну комерцію» ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора позичальник використав номер телефону [NUMBER] , визначений ним як фінансовий. Відповідач був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором, що підтверджується візуальною формою. За встановленими у цій справі обставинами кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «БІСНЕС ПОЗИКА» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору. Тобто, із зазначеного вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та беручи до уваги, що відповідач будь-яких заперечень щодо факту укладення кредитного договору та наведеного позивачем розрахунку заборгованості не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved