Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

19.12.2024 року позивач ТзОВ "Споживчий Центр" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 14.10.2023 року між ТзОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 14.10.2023-100000516, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 10000 грн., на строк 140 днів, зі сплатою відсотків та комісії. ТзОВ "Споживчий Центр" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 01.03.2024 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 25499,87 грн. з яких: тіло кредиту 10000 грн., проценти 13999,87 грн., комісія 1500 грн. Від виконання своїх зобов`язань по Кредитному договору № 14.10.2023-100000516 від 14.10.2023 року відповідач продовжує ухилятись. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "Споживчий Центр" 25499,87 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив справу слухати за його відсутності (п. 4 прохальної частини позову). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.10.2023 року між ТзОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 14.10.2023-100000516, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 10000 грн., на строк 140 днів. Умовами договору передбачено порядок сплати комісії та процентів за користування кредитними коштами (а.с. 11-20). Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував відповідачу кредитні кошти (а.с. 21). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 14.10.2023-100000516 від 14.10.2023 року, у зв`язку з чим у нього станом на 01.03.2024 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 25499,87 грн. з яких: тіло кредиту 10000 грн., проценти 13999,87 грн., комісія 1500 грн. (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ "Споживчий Центр" є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 14.10.2023-100000516 від 14.10.2023 року в загальній сумі 25499,87 грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,\~

Outcome: approved