Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 08.08.1998, з посиланням на те, що шлюбні стосунки не склались через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб фактично припинив існування, вони подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що їх сім`я розпалась, і шлюб зберегти неможливо. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.02.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у заяві від\~06.02.2025 просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у заяві від 25.02.2025 просила справу розглянути за її відсутності, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень на позов, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.08.1998, судом встановлено, що сторони 08.08.1998 зареєстрували шлюб, актовий запис №262 (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2014 (а.с.6). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним у позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. Виходячи із резолютивної частини позову та поданої до суду заяви позивача вирішення питання про місце проживання дитини перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з тим, позивач не просив стягувати судовий збір з відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved