Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

15.09.2023 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , представник позивача, адвокат Левковська К.Ю., з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини та визнання права вланості на нерухоме майно до відповідача, приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева В.О. 19.09.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовна заява залишена без руху в зв`язку з виявленими недоліками. 17.10.2023 року позивачем усунені виявлені недоліки. 18.10.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 20.12.2023 року. 20.12.2023 року справа не розглядалась в зв`язку з технічною неможливістю фіксування судового засідання. Розгляд справи відкладений на 22.02.2024 року. 22.02.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 15.04.2024 року. До участі в розгляді справи залучені співвідповідачі [PERSON] і [PERSON] . 25.03.2024 року позивачем подана заява про зміну предмета позову, яка прийнята ухвалою судді від 27.03.2024 року. 15.04.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 01.07.2024 року. 01.07.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 27.11.2024 року. 27.11.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2025 року. Відповідачем приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., наданий відзив на позовну заяву. Відповідачами [PERSON] ,. і [PERSON] ,. відзив на позовну заяву не наданий. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 24.02.2025 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 04 серпня 2023 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини. Так 22.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , за власною ініціативою на випадок смерті зробила наступне розпорядження: призначила спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3.529 га. розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер : 1221085500:01:070:0645. Таке розпорядження [PERSON] ,, оформила заповітом, який посвідчив приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник Інна Валентинівна та зареєстрований в реєстрі за №и 153. Як стало відомо, спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , після чого відкрилась спадщина. Натомість про факт та дату смерті спадкодавця [PERSON] ,. стало відомо лише в липні 2023 року, після того, як родич [PERSON] , звернувся до ТОВ «ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА ПРОМІНЬ» з повідомленням про факт смерті [PERSON] , та з усною вимогою повернути з оренди землю, яка належала померлій та перебувала в оренді у підприємства на підставі договору. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною строку для прийняття спадщини. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі , давши пояснення фактично викладені в позовній заяві, також пояснила, що відповідач, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцев В.О, у якого була відкрита спадкова справа після померлої [PERSON] не повідомила належним чином спадкоємця [PERSON] , про відкриття спадщини та виникнення у нього законного права на отримання спадкового майна у встановлені законом строки. Опублікування нотаріусом повідомлення у пресі про відкриття спадщини без визначення особи, спадкоємця за заповітом, особливо коли такий спадкоємець не обізнаний про існування заповіту не може вважатись належним повідомленням або викликом спадкоємця до нотаріуса, який не знає про заповіт, зрозуміти про виникнення у нього права на спадщину та можливість його реалізувати. При цьому її довіритель є засновником та учасником багатьох підприємств, відомості про що є у відкритому доступі. Відповідач, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцев В.О., в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити, так як він не є належним відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] , в жодне із судових засідань не з`явився, про дату час і місце розгляд у справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток. \~ \~ Відповідач [PERSON] , і його представник адвокат Романовська Т.М., в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. В підготовчому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , проти задоволення позовних вимог заперечувала, виходячи із сумнівів щодо дійсності складеного заповіту. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт 22.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу дніпропетровської області Двірник І.В,. зареєстрований в реєстрі за № 153 відповідно до якого [PERSON] , на випадок смерті зробила наступне розпорядження: спадкоємцем належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3.529 га розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер : 1221085500:01:070:0645 призначила [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією дублікату заповіту. Позивач через свого представника звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева В.О., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте 04 серпня 2023 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому не було відомо про існування заповіту і про смерть спадкодавця, оскільки він не є членом сім`ї спадкодавця. Крім того нотаріус, який відкрив спадкову справу належним чином не повідомив його про наявність заповіту та про відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що спадкоємець [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дружини, [PERSON] , на користь сина, [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері, [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] , склала два заповіти на розпорядження належним їй майном, а саме земельними ділянками на користь [PERSON] , і [PERSON] . Так згідно заповіту від 12.10.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., зареєстрованого реєстрі за № 1046, [PERSON] ,. заповіла належну їй земельну ділянку площею 4.480 га.. [PERSON] Заповітом від 22.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В,. зареєстрованим в реєстрі за № 153 [PERSON] , заповіла земельну ділянку площею 3.529 га. розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер : 1221085500:01:070:0645, позивачеві [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що спадкодавцю за життя належали дві земельні ділянки, стосовно кожної із яких остання склала заповіти. \~ Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд погоджується з даними доводами позивача про те, що йому не було відомо як про існування заповіту, так і про смерть спадкодавця, оскільки він не є членом сім`ї спадкодавця, оскільки дані доводи не спростовані будь-якими іншими належними і допустимими доказами. І пропуск позивачем шестимісячного строку для подання зави про прийняття спадщини на думку суду відбувся з об`єктивної причини, тобто незалежної від волі самого позивача. Оскільки заповіт є одностороннім правочином, який виражає волю спадкодавця на випадок своєї смерті, і спадкодавець не зобов`язаний повідомляти особу, на користь якої він розпорядився своїм майном, та будь-яких інших осіб про складання заповіту. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» - Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З матеріалів наданої суду копії спадкової справи вбачається, що нотаріус надавалось оголошення в засобах масової інформації про розшук спадкоємців [PERSON] . Але дане оголошення не можна вважати належним повідомленням саме позивача про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , та що він є спадкоємцем належного їй майна. Оскільки опублікування нотаріусом оголошення у пресі про відкриття спадщини без зазначення особи спадкоємця за заповітом (особливо коли такий спадкоємець не обізнаний про існування заповіту) не може вважатись належним повідомленням або викликом спадкоємця до нотаріуса так, як жодним чином не дає можливості спадкоємцю, який не знає про заповіт, зрозуміти про виникнення у нього права на спадщину та можливість його реалізувати. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд України у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Також судом встановлено, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , закінчився 09 квітня 2023 року. Позивач звернувся з позовною заявою про визначення строку для прийняття спадщини в 15.09.2023 року, а до приватного нотаріуса подав заяву про прийняття спадщини 04 серпня 2023 року. Тобто між закінченням строку для прийняття спадщини і зверненням позивача до суду пройшов незначний період часу Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. Доводи представника відповідача, [PERSON] , про те, що існують сумніви про дійсність складеного на ім`я позивача заповіту, будь-якими доказами не підтвердженні. Відповідачем і його представником навіть не наведені доводи з яких підстав вони прийшли до даного висновку. А видача дублікату документа, в даному випадку заповіту, не спростовує його наявності і дійсності заповіту. В свою чергу суд погоджується з доводами відповідача, приватного нотаріуса\~Кам`янського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Кудрявцева \~В.О.,\~ про\~те,\~що \~він є\~ неналежним\~ відповідачем\~у \~ справі.\~ Але\~ позивачем\~ \~уточнені \~позовні \~вимоги,\~залучені \~співвідповідачами \~ спадкоємця\~ [PERSON] ,\~ за\~законом і\~ за\~заповітом,\~тому \~підстави для\~відмови \~у задоволенні\~ позовних\~ вимог\~ \~за \~цією обставиною\~суд не\~вбачає.\~Оскільки \~відповідачі,\~ \~ [PERSON] ,\~і [PERSON] ,\~ \~є належними\~ відповідачами\~у \~справі.\~ Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачає вини відповідачів у порушені прав позивача.

Outcome: approved