Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] в період з 2006 року по 2012 року проживав з [PERSON] , при цьому в зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, то вони перестали спільно проживати, але з позивачем [PERSON] проживає спільний син - [PERSON] . З 2020 року позивач з сином проживають в м. Вознесенськ Миколаївської області, а [PERSON] з донькою в с. Зеленотропинське Скадовського району Херсонської області. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі, не говорячи про мінімальний обсяг необхідний для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення на веб-сайті «Судова влада». Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] в період з 2006 року по 2012 року проживав з [PERSON] , при цьому в зареєстрованому шлюбі вони не перебували. [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . З 2020 року позивач [PERSON] з сином проживають в м. Вознесенськ Миколаївської області, а [PERSON] з донькою в с. Зеленотропинське Скадовського району Херсонської області. 22.04.2022 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Також у [PERSON] є донька - [PERSON] , [INFO] . Всі вони однією сім`єю проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка у порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею батьківськими обов`язками. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Гр. [PERSON] взагалі не бачиться та не спілкується з дитиною, її місце перебування на разі не відоме. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 25.02.2025 року вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] . Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою позбавлення їх батьківських прав. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до неї мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 25.02.2025 року вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачка не цікавиться вихованням своїх дітей та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дітям належне утримання, не бере участь у вихованні дітей, що свідчить про втрату інтересу відповідача до її дітей, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачів відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved