Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області представника позивача Хєцької О.С надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій після залучення відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та зміни підстав позову просить стягнути\~з відповідачів\~на користь\~позивача завданні\~збитки в\~розмірі 71\~334,33\~грн.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що між\~Приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~компанія «АРКС»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту №\~аг33427Га2ко.\~Предметом цього\~Договору були\~майнові інтереси\~Страхувальника,\~пов`язані з\~володінням,\~користуванням та\~розпорядженням транспортним\~засобом Toyota\~Rav\~4\~ [NUMBER] .\~У відповідності\~до умов\~вказаного Договору\~страхування позивач\~взяв на\~себе зобов`язання\~у разі\~настання страхового\~випадку сплатити\~на користь\~Страхувальника страхове\~відшкодування.\~03.06.2022\~року відбулась\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу Toyota\~Rav\~4\~ [NUMBER] \~та транспортного\~засобу ГАЗ\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] .\~Постановою Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від 23.06.2022\~у справі\~№363/1489/22\~ [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП.\~До AT\~«СК «АРКС»\~із заявою\~про настання\~страхового випадку\~звернулась потерпіла\~особа.\~AT\~«СК «АРКС»\~здійснило виплату\~страхового відшкодування\~за цим\~страховим випадком\~згідно страхового\~акту №\~ARX3298233\~та №\~ARX3312680\~в розмірі\~71\~334,33\~грн. Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ ГАЗ [NUMBER] станом на дату ДТП було забезпечено полісом № 205232166 у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Зазначила, що в розумінні ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідачів виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування. Отже, сума, яка підлягає стягненню із відповідачів складає 71 334,33 грн. Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 26\~квітня 2024року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2024 року залучено до участі у цій справі - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», у якості співвідповідача та прийнято позовну заяву в новій редакції зі зміненими підставами позову у цивільній справі, а також витребувано у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» належним чином засвідчену копію полісу № 205232166. 11 листопада 2024 року від представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» Боднар О.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, а також доказів, щодо порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача, оскільки подання позову до суду є способом захисту порушених, невизнаних прав позивача, проте враховуючи вищевикладене такий позов є необгрунтованим, оскільки саме позивач не виконав вимоги Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не звернувся вчасно із заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ СК «Альфа-Гарант», тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 23 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Хаєцької О.С. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) у судовому порядку протягом строку позовної давності. Як було встановлено після подання позову до суду, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ; [NUMBER] застраховано у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом № 205232166. Проте, згідно витягу полісу № 205232166 VIN код (номер шасі) вказаного ТЗ - C33020050032477, а згідно довідки Ф2 (відповіді НПУ) номер шасі зазначено: [NUMBER] , що призвело до того, що позивач не був обізнаний за вказаний поліс. Також зазначила, що згідно відзиву ТДВ «СК «Альфа-Гарант», представник останнього не заперечує, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу відповідача [PERSON] забезпечена полісом № 205232166 у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». З урахуванням зазначеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання, у якому просила судове засідання провести без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом установлено, що 13 травня 2022 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № аг33427Га2ко, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 3 червня 2022 року о 18:12 у смт. Димер, вул. Соборна, буд. 3, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями водій [PERSON] порушив пункт 10.9 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із статтею 124 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено на останнього адміністративне стягнення. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», про що свідчить поліс № 205232166 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260 000,00 гривень за шкоду заподіяну майну 130 000,00 гривень. Розмір франшизи 0 гривень. Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу «Toyota Rav 4, державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] 03 червня 2022 року до позивача звернувся страхувальник [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 07 червня 2022 року транспортний засіб «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] було оглянуто на пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу. З розрахунків страхового відшкодування убачається, що розмір страхового відшкодування складає 71\~334,33 грн. 26 червня 2022 року та 15 липня 2022 року АТ «СК «АРКС» було складено страхові акти № ARX3298233 та № ARX3312680. На підставі вищевказаних документів ПАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 71\~334,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 896806 від 27.06.2022 року та № 901628 від 18.07.2022 року. 29 серпня 2022 року АТ «СК «АРКС» було направлено на адресу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди на суму 71\~334,33 грн. Відповідно до ч. ч. 2, 5 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~Законом порядку\~оцінену шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи (п.\~22.\~1\~ст.\~22\~Закону України\~№ 1961\~IV\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (у\~редакції,\~чинній на\~момент настання\~страхового випадку) (далі Закон № 1961- IV)). При цьому згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на момент настання страхового випадку та виплати позивачем страхового відшкодування) визначено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. За змістом ч. 1 ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відтак, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у межах страхового відшкодування. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961- IV страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed