Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

17.01.2025 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2001316620502 від 22.05.2019 року та кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року в розмірі 133 655,08 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки остання не виконує умови договору. В обґрунтування позову вказує, що 23.05.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001316620502, за яким позичальнику видано кредит у сумі 49 997,69 грн.; 17.02.2022 року кредитний договір №1010449526, за яким позичальнику видано кредит у сумі 33 188,07 грн Проте, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 року за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року та кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року склала 133 655,08 грн., з яких: 47 226,14 грн. - заборгованість за кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року, в тому числі 36 900,0 грн. грн. - заборгованість за кредитом; 5,62 грн. заборгованість процентами; 14 031,82 грн. заборгованість за комісією; 86 428,94 грн. заборгованості за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року, в тому числі: 49 997,69 грн.- заборгованість за кредитом, 36 431,25 грн.- заборгованість за відсотками. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою від 24.01.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду направила письмові заяву, зі змісту якого вбачається, що остання позов визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі. Неналежне виконання зобов`язань за кредитними договорами пояснила тяжким фінансовим становищем. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 22.05.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви № 2001316620502 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та підписано Паспорт споживчого кредиту, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви 2001316620502 від 22.05.2019 року погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме суму кредитного ліміту в розмірі 12 000 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12 577,58 грн., розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 1000 грн. та наступним погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами. Доказів видачі кредитних коштів позивачем не подано, в той час, коли відповідно до ч.2 ст.1046 Цивільного кодексу України Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Однак, як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 31.10.2024 року, зобов`язання за кредитним договором частково виконувалися позичальником. КЦС ВС у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 199/1917/19 зроблено правовий висновок щодо того, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22) зазначено, що суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Однак подані позивачем докази у їх сукупності підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів. 17.02.2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №1010449526 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви 1010449526 від 17.02.2022 року погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме сума кредиту, який надається на споживчі цілі в розмірі 36 900 грн., строком на 24 місяці, з встановленою комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 %, з розміром процентної ставки 0,01 %, також було підписано паспорт споживчого кредиту Згідно платіжної інструкції № TR.56066776.93392.13604 від 17.02.2022 року, банк, на виконання Кредитного договору №1010449526 від 17.02.2022 року, надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 36 900,00 грн. З огляду на копію довідки за договором №2001316620502 2001291831201 від 23.05.2019 проводилось збільшення кредитного ліміту в період з 23.05.2019 року по 16.03.2022 року з 12 000 грн. до 49 997,69 грн. Згідно наданих виписок за особовими рахунками, відповідач користувалася кредитними коштами, а саме здійснювала зняття готівки, розрахунки через термінал, погашала частково заборгованість. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості судом встановлено, що станом на 31.10.2024 [PERSON] має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року та кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року склала 133 655,08 грн., з яких: 47 226,14 грн. - заборгованість за кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року, в тому числі 33 188,7 грн. грн. -заборгованість за кредитом; 5,62 грн. заборгованість процентами; 14 031,82 грн. заборгованість за комісією; 86 428,44 грн. заборгованості за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року, в тому числі: 49 997,69 грн.- заборгованість за кредитом, 36 431,25 грн.- заборгованість за відсотками. 04.11.2024 року АТ «ПУМБ» звернулося до відповідача із письмовою вимогою щодо погашення утвореної заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитними договорами та необхідність сплати боргу в розмірі 133 655,08 грн. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що [PERSON] , підписавши особисто Заяви 1010449526 та 2001316620502 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорти споживчого кредиту, беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач ознайомлена із договором, Тарифами банку, згодна з ними, всі умови зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі№ 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування. Згідно положень пунктів 2.2.1, 2.2.2 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб редакціях від 06.04.2018 року та 01.11.2021 року, договір вважається укладеним з моменту оформлення Заяви на приєднання Договору, дата набрання чинності визначається Заявою на приєднання Договору. Пунктом 2.2.3 передбачено, що укладаючи цей Договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором. В п. 2.2.4., примірник цієї Публічної пропозиції банку на укладення Договору на паперовому носії розміщується у доступних для клієнта місцях надання Банком послуг, а в електронній формі розміщується на сайті банку. Відповідно до п. 2.2.5 підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Пунктом 5.1 визначено зобов`язання відповідача, зокрема в п. 5.1.7. своєчасно сплачувати заборгованість по Договору, проценти, комісії, неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені договором п. 5.1.5. повністю повернути банку суму отриманого Кредиту, не пізніше дати остаточного повернення, яка визначена заявою-анкетою на приєднання Договору та Графіком платежів. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредити. Як вбачається з розрахунків заборгованості, станом на 31.10.2024 [PERSON] має заборгованість перед АТ«ПУМБ» 133 655,08 грн., а саме: 47 226,14 грн. - заборгованість за кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року, в тому числі 33 188,7 грн. грн. -заборгованість за кредитом; 5,62 грн. заборгованість процентами; 14 031,82 грн. заборгованість за комісією; 86 428,44 грн. заборгованості за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року, в тому числі: 49 997,69 грн.- заборгованість за кредитом, 36 431,25 грн.- заборгованість за відсотками. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Вимогами ст. 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов`язання відповідно до укладених з позивачем договорів, істотно порушував їх умови, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла станом на 31.10.2024 в розмірі 133 655,08 грн., з яких: 47 226,14 грн. - заборгованість за кредитним договором №1010449526 від 17.02.2022 року, в тому числі 33 188,7 грн. грн. -заборгованість за кредитом; 5,62 грн. заборгованість процентами; 14 031,82 грн. заборгованість за комісією; 86 428,44 грн. заборгованості за кредитним договором №2001316620502 від 23.05.2019 року, в тому числі: 49 997,69 грн.- заборгованість за кредитом, 36 431,25 грн.- заборгованість за процентами. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.71) , який сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved