Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

08 січня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Самофал В.І., звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , постійно проживала разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Велика Яблунівка померла [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є донькою померлої [PERSON] .. Після смерті останньої [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме будинковолодіння в с. Велике Яблунівка Черкаського району Черкаської області, та земельної ділянки під ним по [ADDRESS] , кадастровий номер 7123781500:01:002:0203, площею 0,25 га. Зазначене майно [PERSON] прийняла як спадщина після смерті батька заявника [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане майно належало [PERSON] на підставі договору від 28 січня 1969 року та державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 18 грудня 2007 року серії ЯЕ №632390. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не отримала відповідні правовстановлюючі документи на неї (свідоцтво про право на спадщину). Однак, це не є перешкодою для подальшого оформлення спадщини спадкоємцями самої померлої [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , яка через свій вік потребувала постійного догляду, постійно проживала зі своєю донькою [PERSON] в [ADDRESS] , хоча зареєстроване її місце проживання було в цьому ж селі, однак в будинку [ADDRESS] . Оскільки це одне і те ж село, то не було необхідності змінювати місце офіційного проживання [PERSON] після її переїзду до доньки для проживання. При цьому, [PERSON] продовжувала навіть після смерті матері використовувати спадкове майно для своїх потреб, вступила в користування спадковим майном. Оскільки спадкодавець на момент смерті постійно проживала з заявником, остання від спадщини не відмовлялася, інших спадкоємців немає, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку вона звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори для консультації, які їй необхідно надати документи для належного оформлення спадщини для можливості подальшого розпорядження нею. Однак, у нотаріальній конторі після огляду наявних документів повідомили про неможливість оформити спадкові права, оскільки відсутні докази про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою в с. Велика Яблунівка, оскільки місце реєстрації померлої відрізняється від місця проживання заявника. За вказаних обставин, заявник, в інтересах якої діє адвокат, звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 09 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Самофал В.І. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його та заявника участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області адвокат Геріх Н.А. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі та прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши позиції представника заявника та представника заінтересованої особи, які викладені в заявах останніх про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області 03 березня 2006 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 63 роки в с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації смертей 03 березня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №5 (а.с.8). Як вбачається з договору від 28 січня 1969 року, який посвідчений секретарем Великояблунівської сільської ради депутатів трудящих та зареєстрований в реєстрі за №2, [PERSON] набув у власність будинок, який знаходиться в с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області (а.с.14-15). Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯЕ №632390, виданого Великояблунівською сільською радою 18 грудня 2007 року, [PERSON] , на підставі рішення Великояблунівської сільської ради №7-8/V від 28 вересня 2007 року є власником земельної ділянки площею 0.2500 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 7123781500:01:02:0203, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Таким чином, [PERSON] за життя був власником вищевказаних будинку та земельної ділянки, та після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане нерухоме майно, яке належало йому за життя. Як вбачається з копії Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі від 04 липня 2008 року за №15334701, 04 липня 2008 року Смілянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №721/2008, спадкодавцем в якій є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.11). Заявник [PERSON] у заяві зазначає, що [PERSON] є її батьком, а [PERSON] її матір`ю, та остання прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Крім того, листом №4286/2-09 від 05 грудня 2008 року Смілянська державна нотаріальна контора звернулася до Смілянського БТІ, в якому просила, у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , видати витяг Реєстру прав на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] , і належить [PERSON] . Витяг просила надати [PERSON] (а.с.12). З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що саме за заявою [PERSON] про прийняття спадщини Смілянською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №721/2008 після смерті [INFO] [PERSON] , та таким чином вона прийняла спадщину після смерті останнього, до складу якої входить вказані будинок та земельна ділянка, яке належало йому за життя.\~\~ При цьому, доказів належного оформлення [PERSON] за життя права власності на набуті нею у спадщину будинок та земельну ділянку матеріали справи не містять. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області 03 липня 2017 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років в с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області, про що 03 липня 2017 року складено відповідний актовий запис №24 (а.с.7). Таким чином, [PERSON] за життя, хоча і не оформила належним чином своє право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак, з огляду на прийняття нею спадщину, шляхом подачі заяви відповідного змісту до нотаріальної контори, була власником вищевказаних будинку та земельної ділянки, та після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане нерухоме майно. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Велико-Яблунівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 21 серпня 1961 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 вересня 1987 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 26 вересня 1987 року, про що у цей же день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складений запис за №18. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Таким чином, заявник [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вищевказаних обставини, заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з листа Смілянської державної нотаріальної контори №95/01-16 від 05 лютого 2025 року, після смерті [INFO] [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.45). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79951233 від 04 лютого 2025 року, інформація за пошуковими параметрами [PERSON] , дата смерті [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.46-48). Таким чином, у визначений ст.1270 ЦК України строк, заявник [PERSON] , а також інші спадкоємці, з заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття після смерті [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися.\~ Як вбачається з заяви [PERSON] , остання стверджує, що вона проживала разом з спадкодавцем [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS] . Розбіжності у її зареєстрованому місці проживанні та зареєстрованому місці проживання спадкодавця [PERSON] унеможливлюють успадкування її прав у відповідності до положень ч.1 ст.1268 ЦК України. Згідно роз`яснень, викладених у п.2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Так, як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме з акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 25 жовтня 2024 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Натомість, згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 05 вересня 2002 року на ім`я [PERSON] , остання з 13 вересня 2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки №02-30/428, виданої виконавчим комітетом Березняківської сільської ради 30 жовтня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала без реєстрації з 2015 року до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в будинковолодінні разом з дочкою [PERSON] \~ (а.с.22). Крім того, згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 25 жовтня 2024 року, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживала за місцем реєстрації. Останні 2 роки свого життя, до дня смерті [INFO] , проживала без реєстрації зі своєю донькою [PERSON] та зятем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.23).\~ Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що заявник [PERSON] позбавлена об`єктивної можливості у позасудовому порядку встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, який надає їй право на отримання свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved