Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №05651-01/2024 в розмірі 29050 грн., з яких: 8300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20750 грн. заборгованість за відсотками; суму заборгованості за договором позики №2741883 в розмірі 17767 грн. 87 коп., з яких: 5785 грн.,72 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11982 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками; суму заборгованості за кредитним договором №3282902771/635627 в розмірі 11925 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8925 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього 58742 грн. 87 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.01.2024 між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено кредитний договір №05651-01/2024, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №29042024-1від 29.04.2024 до Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №05651-01/2024 в розмірі 29050 грн., з яких: 8300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20750 грн. заборгованість за відсотками. Крім цього, 04.02.2024 між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір позики №2741883, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №28 від 25.07.2024 до Договору факторингу №14/06/21позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №2741883 в розмірі 17767 грн. 87 коп., з яких: 5785 грн.,72 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11982 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками. Крім цього, 17.02.2021 між відповідачем та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» укладено договір позики №3282902771/635627, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 09.12.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та позивачем укладено Договір факторингу №09122021, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 09.12.2021 до Договору факторингу №09122021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №3282902771/635627 в розмірі 11925 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8925 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів та договору позики, відповідач не виконав своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, а тому просить стягнути таку у загальному розмірі 58742 грн. 87 коп. в судовому порядку. Ухвалою від 06.12.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 18.12.2024, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 18.02.2025, в подальшому дане судове засідання було відкладено на 25.02.2025. В судове засідання представник позивача не з`явилася, розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно заяви просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності. 31.12.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого він проти задоволення позову заперечує, просить в задоволенні такого відмовити у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю. Звертає увагу суду на те, що позивачем не надано пояснень щодо сум заборгованості згідно укладених договорів. Також вважає, що матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання відповідачем умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, що в сукупності з заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг, тому просить відмовити в задоволенні позову. 08.01.2025 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній вказує, що кредитні договори укладено за допомогою одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», згідно з укладеними договорами позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити плату (проценти) від суми позики. Також звертає увагу суду на те, що укладення договору у запропонованій відповідачу формі відповідає вимогам чинного законодавства України і без власного волевиявлення відповідача підписання таких договорів є неможливим. 22.01.2025 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких останній звертає увагу суду на те, що позивачем не аргументовано період за який проводиться нарахування відсотків, вважає, що заявлені позивачем суми до стягнення не ґрунтуються на умовах договорів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 08.01.2024 між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено кредитний договір №05651-01/2024, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором (а.с. 9-14). 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-16). Відповідно до витягу реєстру боржників №29042024-1від 29.04.2024 до Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №05651-01/2024 в розмірі 29050 грн., з яких: 8300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20750 грн. заборгованість за відсотками (а.с.17-18). Крім цього, 04.02.2024 між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір позики №2741883, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі(а.с.23-26) 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.27-30). Відповідно до витягу з реєстру боржників №28 від 25.07.2024 до Договору факторингу №14/06/21позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №2741883 в розмірі 17767 грн. 87 коп., з яких: 5785 грн.,72 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11982 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками (а.с.31-32). Крім цього, 17.02.2021 між відповідачем та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» укладено договір позики №3282902771/635627, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути такі та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі (а.с.39-41). 09.12.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та позивачем укладено Договір факторингу №09122021, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.42-44). Відповідно до витягу реєстру боржників від 09.12.2021 до Договору факторингу №09122021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №3282902771/635627 в розмірі 11925 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8925 грн. сума заборгованості за відсотками(а.с.45-46). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов договорів відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. За змістом норми ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно \~ \~ \~ \~з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договорів відповідачем належним чином не виконані, передбачена договорами кредиту заборгованість не погашена. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача, що стверджується наведеними вище кредитними договорами. На підставі наведених вище договорів факторингу, які підписано представниками сторін, позивач набув грошової вимоги до відповідача, що також підтверджується витягами з відповідних реєстрів боржників. Щодо неправомірного на думку відповідача нарахування процентів, згідно укладених кредитних договрів суд приходить до наступних висновків. Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається позовні вимоги до відповідача заявлено згідно трьох договорів, з нарахуванням відсотків, зокрема договір №05651-01/2024 від 08.01.2024 укладено строком на 100 днів, відповідно датою погашення кредиту є 16.04.2024, разом з тим згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору (а.с. 12зв.) розмір процентів розраховано на чотири платежі (по 5187 грн. 50 коп.), тобто проценти нараховано в межах строку дії договору, відтак згідно даного договору стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8300 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 20750 грн., що разом становить 29050 грн. За умовами договору позики №2741883 від 04.02.2024 такий укладено на строк 30 днів. Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків (з лютого по березень 2024 року) має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 30.09.2024 (включно),(а.с.33), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Отже, за цим кредитним договором відповідач зобов`язаний сплати відсотки у розмірі станом на 05.03.2024 в розмірі 2250 грн., тому з відповідача на користь позивача згідно даного договору стягненню підлягає заборгованість за основною сумою боргу, яка становить 5785 грн.,72 коп. та заборгованість за процентами, яка становить 2250 грн., що відповідно разом становить 8035 грн. 72 коп. Аналогічно згідно договору від 17.02.2021 такий укладено на строк 15 днів, відтак відповідач повинен повернути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 3000 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 1125 грн., що разом становить 4\~125 грн., відповідно нарахування процентів згідно наявного в матеріалах справи розрахунку (а.с.47) з 09.12.2021 по 30.09.2024 є безпідставним. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість згідно трьох кредитних договорів за основною сумою боргу та процентами в загальному розмірі 41210 грн. 72 коп. (29050+8035,72+4125 = 41212,72)., тому в цій частині позов підлягає до задоволення, відповідно в іншій частині позовних вимог суд відмовляє. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.62), пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2124 грн. 28 коп. (3028х41210,72/58742,87).

Outcome: partial