Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, якому просила визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з нею, тобто з [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, між нею, та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб. Вказує, що в шлюбі в них, як подружжя, народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, вирішено стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дітей, питання щодо місця проживання дітей судом не вирішувалося. Вказує, що є необхідність визнати місце проживання малолітніх дітей. Зазначає, що діти проживають з нею в квартирі за адресою [ADDRESS] , яка придбана у шлюбі. Вказує, що самостійно опікується дітьми, веде їхній побут, доглядає за ними, повною мірою займається їх вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям, забезпечує сталий та гармонійний психологічний та духовний розвиток дітей. Зазначає, що забезпечує дітей. Вказує, також, що діти навчаються в Отинійському ліцеї Отинійської селищної ради. Позивач зазначає, що вона працює, на диспансерному чи наркологічному обліках не перебуває. Вказує, що відповідач участі у вихованні дітей не бере. Також позивач зазначає, що відповідач дітьми не цікавиться. Позивач вказує, що невиконання відповідачем обов`язків по догляду за дітьми, небажання відповідача спілкуватись з дітьми та дбати про їх розвиток в достатньому обсязі є підставою для визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з нею, [PERSON] , що відповідатиме найкращим інтересам дітей та сприятиме їх повноцінному вихованню та розвитку. Позивач вказує, що разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача, при його бажанні із дітьми. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, в судовому засіданні не заперечила щодо позову, зазначила, що з позовом згідна. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника третьої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Встановлено, що між сторонами, [PERSON] , та [PERSON] , було укладено шлюб (а.с.14). Встановлено й те, що Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 09.04.2024 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, втирішено стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дітей (а.с.15-17). Також, встановлено що діти навчаються в Отинійському ліцеї Отинійської селищної ради, що підтверджується довідками від 30.07.2024 року (а.с.12-13). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 02.08.2024 року, вбачається, що у позивача склад сім`ї входять малолітні діти: дві дочки, діти проживають з позивачем, мають всі необхідні речі, умови проживання (а.с.46). Згідно відповіді КНП "Прикарпатського обласного клінічного центру психічного здоров`я" на адвокатський запит вбачається, що [PERSON] , [INFO] в КНП "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я" не зверталася, амбулаторну допомогу не отримує. Згідно рішення виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 30 серпня 2024 року вирішено задтвердити висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При цьому, не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. \~ \~ \~ \~Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. \~ \~ \~ \~З системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дітей. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дітей. \~ \~ \~ \~Отже суд, ураховуючи вік дітей, які є малолітніми, відсутність виключних обставин, які б вказували на неможливість проживання дітей разом з позивачем, вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити. Витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved