Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

позивач [PERSON] 20 грудня 2024 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у них з відповідачем є неповнолітній син [PERSON] [INFO] . На даний час відповідач не виконує свій обов`язок, як батько по утриманні дитини. Будь-якого, майна, яке б було подароване сину немає, відкритих депозитних рахунків установах банків також немає. Син відвідує дитячий садочок №4 м. Борислава за який щомісячно потрібно оплачувати кошт в середньому в сумі 550 гривень. Добровільно домовитися з відповідачем про його участь в утриманні неповнолітнього сина позивачка не може, а тому вона змушене звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою судді від 06 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 13 січня 2025 року надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками скеровано відповідачу, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось до суду, у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки. Тим самим, відповідач вважається повідомленим про місце розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи до суду не надходило. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2020 року, в якому в них народився син [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серії [NUMBER] (а.с.5). Суд встановив, що сторони у справі проживають окремо, неповнолітня дитина сторін проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої адміністратором відділу надання адміністративних послуг Бориславської міської ради Львівської області Оксаною Дречевич, вбачається що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , станом на 19 грудня 2024 року (а.с. 3). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів ,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує що мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, відповідач працездатного віку, не утримує інших непрацездатних членів сім`ї, не виплачує аліменти іншим особам, та зважаючи на те, що сума стягнутих аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов, тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 20 грудня 2024 року - дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача необхідно стягнути в користь держави 1211, 20 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved