Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

12 грудня 2024 року, позивач ТОВ «Профіт Файненс» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13 646,48 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Свій позов мотивує тим, що 25.12.2012 ТОВ «Профіт Файненс» надав кредит [PERSON] в розмірі 10 000,00 грн. згідно із заявою №001-02751-251212. За умовами договору кредит надається на 48 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача за реквізитами, вказаними у заяві до банку, що підтверджується документом №1 від 25.12.2012. Відповідач зобов`язується сплатити проценти комісію у розмірі 9,99% річних за користування кредитом, комісію в розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс»був укладений договір №2253/К про відступлення прав вимоги, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Станом на дату звернення до суду з цим позовом, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 13 646,48 грн., який складається із: основної суми заборгованості 4 841,14 грн., заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту 8 132,07 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 251,24 грн., 3 % річних від основної суми процентів за період прострочення повернення кредиту 422,03 грн. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Профіт Файненс»просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13 646,48 грн., а також витрати по сплаті судового збору 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.12.2024 року позовну заяву ТОВ «Профіт Файненс» залишено без руху в зв`язку із несплатою позивачем суми судового збору, надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 23). 23.12.2024 року позивачем усунені недоліки позовної заяви, сплачено суму судового збору, про що надано суду відповідну квитанцію (а.с. 25-31). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 33). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалась відповідачу за вихідним № 104841/2024 від 30.12.2024 року, 8577/2024 від 03.02.20254 року, (а.с. 34, 40). Однак, до суду повернувся конверт із відміткою ДП «Укрпошта» про причини невручення за закінченням терміну зберігання (а.с. 38,45). Окрім цього, відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с. 41). Відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.12.2012 «Профіт Файненс» надав кредит [PERSON] в розмірі 10 000,00 грн. згідно із заявою №001-02751-251212. За умовами договору кредит надається на 48 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача за реквізитами, вказаними у заяві до банку, що підтверджується документом №1 від 25.12.2012. Розмір процентної ставки 9.99% річних. Процентна ставка фіксована. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49% в місяць (а.с.7). Банк виконав\~свою частину\~умов кредитного\~договору у\~повному обсязі\~та надав\~ [PERSON] суму кредиту (а.с.12). 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» був укладений договір №2253/К про відступлення прав вимоги, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу (а.с. 13-15). [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором від 25.12.2012 року, яка станом на дату звернення до суду з позовом становить 13\~646,48 грн. яка складається із: основної суми заборгованості 4 841,14 грн., заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту 8 132,07 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 251,24 грн., 3 % річних від основної суми процентів за період прострочення повернення кредиту 422,03 гривень ( вбачається позовної заяви а. с. 3). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 25.12.2012 року, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 13\~646,48 гривен. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Таким чином, на засадах змагальності сторін, суду повністю доведені факт виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі, зазначеній в позовній заяві та факт набуття позивачем права вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Профіт Файненс»є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25.12.2012 року в загальній сумі 13\~646,48 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що позивач просив суд стягнути з відповідача суму витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги у розмірі 5\~000,00 грн., проте позивачем ані до позовної заяви, ані станом на день ухвалення судового рішення, не було долучено жодних доказів на підтвердження заявлених позивачем витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 5\~000,00 гривень, а саме: акт прийому-передачі виконаних робіт, який належним чином підтвердив би саме надання позивачу та отримання ним правничої допомоги в конкретному обсязі, та докази фактичного понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у формі платіжного документа, як не надано і самого договору про надання правничої допомоги, з якого б вбачалось, які послуги з надання правничої допомоги були замовлені позивачем, на яку суму, та які були надані і сума цих послуг. Враховуючи вищевикладена, суд приходить до висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 5\~000,00 гривень. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial