Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

10.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 44/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування житлового будинку № 1538 від 22.08.2001 року; 44/100 частки зазначеного житлового будинку має загальну площу 85,4 м2, житлову площу 53,1 м2, допоміжну площу 32,3 м2з належними господарськими будівлями і спорудами. Інша 56/100 частка вказаного житлового будинку, що має адресу: [ADDRESS] , за даними технічного паспорта, належить [PERSON] . Вказана частка житлового будинку має загальну площу 72,6 м2, житлову площу 53,1 м2, допоміжну площу 19,3 м2. На сьогоднішній день, частина будинку позивача є пошкодженою внаслідок артилерійських обстрілів. Він має право на отримання компенсації за пошкоджене майно, при цьому право власності на це майно повинно бути внесене до Державного реєстру права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ \~ Однак\~позивач не\~може реалізувати\~своє право\~на отримання\~компенсації,\~у зв`язку\~з неможливістю\~провести реєстрацію\~права власності\~на свою\~частину в\~цілому.\~Так як\~частина будинку\~позивача за\~правовстановлюючими документами\~фактично є\~спільною частковою\~власністю з\~частиною будинку\~відповідачки,\~що ставить\~позивача у\~залежне від\~неї становище,\~ув зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 44/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування житлового будинку № 1538 від 22.08.2001 року, що підтверджується довідкою КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР від 27.03.2024 року № 72/3; 44/100 частки зазначеного житлового будинку має загальну площу 85,4 м2, житлову площу 53,1 м2, допоміжну площу 32,3 м2з належними господарськими будівлями і спорудами. Інша 56/100 частка вказаного житлового будинку, що має адресу: [ADDRESS] , за даними технічного паспорта, належить [PERSON] . Вказана частка житлового будинку має загальну площу 72,6 м2, житлову площу 53,1 м2, допоміжну площу 19,3 м2. Наведені дані підтверджуються технічним паспортом складеним 25 вересня 2013 року КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР. На сьогоднішній день, частина будинку позивача є пошкодженою внаслідок артилерійських обстрілів. Позивач має право на отримання компенсації за пошкоджене майно, при цьому право власності на це майно повинно бути внесене до Державного реєстру права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак позивач не може реалізувати своє право на отримання компенсації, у зв`язку з неможливістю провести реєстрацію права власності на свою частину в цілому. Так як частина житлового будинку за правовстановлюючими документами перебуває у спільній частковій власності з відповідачкою [PERSON] . Вирішити питання щодо припинення права спільної часткової власності у досудовому порядку з відповідачкою позивач не має можливості. Наявність спільної часткової власності та співвласника будинку суперечить інтересам позивача, праву позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тоді як вказаний житловий будинок фактично є поділений на окремі житлові частини, виділені в натурі, кожна з яких має виготовлені технічні паспорти, як на самостійні об`єкти нерухомості. На даний час жодних змін в будинку та господарських будівлях не здійснено, територія подвір`я позивача чітко визначена і розподілена між ними. Єдиним для позивача способом стати повним володільцем своєї частини будинку без будь-яких прив`язок та обмежень до частини будинку відповідача є припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на окремо виділене домоволодіння. У такий спосіб [PERSON] зможе зареєструвати право власності на належний їй виділений об`єкт нерухомого майна в цілому. На правах власника вільно ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Домоволодіння є окремими частинами, з окремими входами в будинки, розділені огорожею. Будинки розташовані на окремо визначених земельних ділянках, мають автономне опалення, індивідуальні прилади обліку електроенергії, водопостачання. Окремі вводи вказаних комунікацій підведені та розташовані на приватизованих земельних ділянках, наданих для обслуговування житлових будинків. З відповідачкою позивач не веде спільного господарства. За наявними письмовими доказами, а саме квитанціями про сплату житлово- комунальних послуг, позивач підтверджує, що його частина будинку має окремі особові рахунки, а отже проекти з газопостачання, а саме - особовий рахунок газопостачання 56XM35F00005738L та розподілу за природний газ 5738. У силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до\~статті 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно\~до ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За умовами ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в\~статті 365 ЦК України\~свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої\~статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша\~статті 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої\~статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність передбачених\~статтею 365 ЦК України\~підстав для задоволення позову позивача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved