Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

міський голова Городоцької міської ради Львівської області Ременяк В.В. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення 483\~712 грн. 29 коп. - втрат сільськогосподарського виробництва, 14\~560 грн. 12 коп. - інфляційних втрат та трьох відсотків річних в розмірі 13\~875 грн. 25 коп., а також понесених судових витрат. Позов мотивував тим, що Рішенням сесії Городоцької міської ради Львівської області №\~22/25-5189 від 17.11.2022 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває в спільній частковій власності відповідачів (1/3 частки), для зміни цільового призначення площею 0,\~4889 га. кадастровий номер 4620980800:10:000:0069 в с. Бартатів Львівського району Львівської області із «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури». Затверджено розмір відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,\~4889 га кадастровий номер 4620980800:10:000:0069 в с. Бартатів, Львівського району Львівської області на загальну суму 483\~712 грн. 29 коп. Зобов`язано відповідачів сплатити зазначену суму втрат в двомісячний термін з дати прийняття даного рішення. Однак, обов`язок щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, який зокрема було передбачено у статті 207 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час прийняття згадуваного рішення) відповідачами не виконано, втрати сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельної ділянки площею 0,\~4889 га з кадастровим номером 4620980800:10:000:0069, на загальну суму 483\~712 грн. 29 коп., не сплачено, вимогу про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва відповідачі проігнорували. Просив стягнути суму втрат, а також 14\~560 грн. 12 коп. - інфляційних втрат та три відсотки річних в розмірі 13\~875 грн. 25 коп. Представник позивача Несімко МП. в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечив щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті «Судова влада України», причини неявки суд не повідомили. На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі. З огляду на те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були обізнаними про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом Городоцької міської ради Львівської області до них про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва, вважаю за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.\~128\~ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211\~ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням сесії Городоцької міської ради Львівської області №\~22/25-5189 від 17.11.2022 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває в спільній частковій власності відповідачів (1/3 частки), для зміни цільового призначення площею 0,\~4889 га. кадастровий номер 4620980800:10:000:0069 в с. Бартатів Львівського району Львівської області із «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури». Затверджено розмір відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 0,\~4889 га кадастровий номер 4620980800:10:000:0069 в с. Бартатів, Львівського району Львівської області на загальну суму 483\~712 грн. 29 коп. Зобов`язано відповідачів сплатити зазначену суму втрат в двомісячний термін з дати прийняття даного рішення (а.с. 46, 47). Із пояснень представника позивача [PERSON] в суді, із матеріалів справи убачається, що обов`язок щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, відповідачами на час розгляду справи не виконано, втрати сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельної ділянки площею 0,\~4889 га з кадастровим номером 4620980800:10:000:0069, на загальну суму 483\~712 грн. 29 коп., не сплачено. Відповідно до норм діючих на час розрахунку і затвердження втрат сільськогосподарського виробництва, поняття, умови, розміри відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та напрями використання коштів від відшкодування втрат регламентуються главою 36 Земельного Кодексу України та Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 №\~1279. Відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв`язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Зі змісту зазначеної норми випливає, що відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 27.11.2019 у справі №\~825/1910/16 щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельної ділянки з «для ведення особистого селянського господарства» на «для рибогосподарських потреб», дійшов до висновку, що внаслідок зміни цільового призначення земельної ділянки відбулось фактичне вилучення господарських угідь з категорії земель сільськогосподарського призначення для не пов`язаних із сільськогосподарським виробництвом. Таким чином, колегія суддів погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відшкодування позивачем втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства. Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року №\~1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» розмір втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) розраховується суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України «Про землеустрій». Розрахунок розміру втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою зміни цільового призначення з «для ведення особистого селянського господарства» (КВЦПЗ - 01.03) на «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури» (КВЦПЗ - 03.10) підтверджується: розрахунком ТзОВ «Терразем», який є складовою затвердженого проекту землеустрою. Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Міська рада встановила двомісячний строк для відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, однак в зазначений строк зобов`язання відповідачами не виконано. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, що зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення бюджетів об`єднаних територіальних громад, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки(у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості, станом на дату подання позову інфляційне збільшення становить 14\~560 грн. 12 коп., 3% річних - 13\~875 грн. 25 коп. Відповідачі не спростували належними доказами наявності зобов`язання перед позивачем, не довели факту виконання зобов`язання за зміну цільового призначення земельної ділянки, зокрема, по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у по 2\~560 грн. 73 коп., з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved