Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

07 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% від заробітку (доходу) останнього. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 07 серпня 2020 року укладений з відповідачем шлюб був розірваний. Відповідач ухиляється від утримання дітей, відповідну матеріальну допомогу їй не надає. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що у вересні 2017 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. У вказаному шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося та за рішенням суду у серпні 2020 року укладений з відповідачем шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу їх спільна дитина донька [PERSON] залишилася проживати разом з нею. З початком війни вона виїхала до відповідача, який працював і проживав у Нідерландах та на певний час вони відновили стосунки. Від цих стосунків вона завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON] . Батьком дитини є відповідач, та оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, народжувала дитину в Україні, а [PERSON] перебував за кордоном, відомості про батька дитини були внесені з її слів. Зазначила, що оскільки батьком доньки [PERSON] та сина [PERSON] є [PERSON] останній зобов`язаний утримувати цих дітей та надавати їй відповідну матеріальну допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.08.2020 року (справа № 594/279/20) шлюб, зареєстрований 12.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] Хмельницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області (актовий запис №1782) - розірвано. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане Хмельницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області 16.08.2018 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] і [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане Борщівським відділом ДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.04.2024 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] і [PERSON] . При цьому відомості про батька дитини внесені у відповідності до ст.135 СК України зі слів матері. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За приписами частин першої та другої ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що підставою виникнення аліментного зобов`язання з утримання батьками своїх неповнолітніх дітей є сукупність юридичних фактів: 1) кровного споріднення між батьками та дітьми, яке посвідчено у встановленому законом порядку або інших юридично значимих зв`язків між ними (правовідношення з усиновлення); 2) віку особи, батьки якої зобов`язані надавати утримання (особа, яка має статус дитини). Досліджені у справі докази свідчать про те, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є сторони у справі. Після розірвання шлюбу між сторонами їх спільна дитина [PERSON] залишилася проживати разом з матір`ю - позивачем у справі. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. За таких обставин вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] суд зазначає, що доказів того, що відповідач [PERSON] є батьком цієї дитини матеріали справи не містять і позивачем не доведені. Так, на момент народження [PERSON] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, їх шлюб був розірваний ще 07.08.2020 року; після народження дитини сторони спільну заяву про визнання батьківства щодо нього не подавали, а відомості про батька цієї дитини були внесені на підставі ст.135 СК України - за вказівкою матері. Рішення суду щодо встановлення батьківства [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] відсутнє. За таких обставин вимоги позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я неповнолітньої [PERSON] , та матеріальний стан платника аліментів (доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідача, наявності у нього інших утриманців матеріали справи не містять), суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу останнього), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Саме такий розмір, за встановлених обставин, на переконання суду буде відповідати критеріям необхідного забезпечення потреб дитини та матеріальної спроможності платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з вказаним позовом 07.01.2025 року, то саме з цього часу слід визначити дату, з якої присуджуються аліменти. В решті у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial