Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Захарова К.Р. через систему «Електронний суд» звернулася 20.01.2025 до суду з указаним позовом, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.02.2023 у розмірі 78869,72 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 17.02.2023 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії до 200000,00 грн, на відкритий картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Для доступу до рахунку та використанням кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку типу Універсальна 6262963000159003 зі строком дії до 11/24. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для повернення використаної суми кредитного ліміту та сплати відсотків, у результаті чого станом на 11.12.2024 у нього утворилася заборгованість у розмірі 78869,72 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 62872,40 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15997,32 грн, яку представник позивача просить стягнути. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.02.2023 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що разом становить договір банківського рахунку, чим прийняв всі права та обов`язки, встановлені цим договором та зобов`язався їх належним чином виконувати (а.с.13 зворот - 16). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як слідує з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитної картки за кредитним договором б/н від 17.02.2023 за № [NUMBER] , тип картки Універсальна зі встановленням строку її дії до 11/24, тобто до 30.11.2024, після чого її перевипуск не здійснювався (а.с.13). У заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг викладено основні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна лінія, сума кредиту для карт «Універсальна» до 200000,00 грн, строк кредитування 12 місяців із пролонгацією, процентна ставка 42% річних, реальна процентна ставка при користуванні в межах пільгового періоду 0%, поза межами пільгового періоду 51,09%, розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно, у разі прострочення 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно. Судом встановлено, що 17.02.2023 [PERSON] у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено кредитний ліміт у розмірі 75000,00 грн на картковий рахунок емітовану банком кредитну картку. При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: зменшено до 74130,00 грн 04.04.2023, зменшено до 70380,00 грн 24.04.2023, зменшено до 63860,00 грн 11.09.2023, зменшено до 63334,46 грн 29.05.2024, збільшено до 29000,00 грн 13.10.2017, збільшено до 36000,00 грн 14.02.2019, зменшено до 0 грн 01.08.2024 (а.с.12 зворот). Користуватись кредитними коштами відповідач почав з 17.02.2023, що слідує з розрахунку заборгованості та виписки за договором, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 26.05.2024 у розмірі 5000,00 грн. (а.с.9). Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 17.02.2023 станом на 11.12.2024 складає 78869,72 грн та включає: заборгованість за кредитом у розмірі 62872,40 грн, заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 15997,32 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Як слідує з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на нього зобов`язання не виконав і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносив в результаті чого, станом на 11.12.2024 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 78869,72 грн, що не погашено до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язаний її погасити. Надані докази, а саме заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка містять підпис відповідача, розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення ним заборгованості. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 17.02.2023 станом на 11.12.2024 в загальному розмірі 78869,72 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 62872,40 грн, заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 15997,32 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.7).

Outcome: approved