Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб,\~укладений з\~відповідачем 24 квітня 2010 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 574. В обгрунтування позову покликається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, спільного господарства не ведуть, втратили будь-які почуття один до одного в тому числі й любові, тому шлюб існує тільки формально. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання доньки немає. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, яка відзиву суду не подала, до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 24 грудня 2024 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони уклали шлюб 24 квітня 2010 року /а.с.7/, у якому мають доньку: [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved