Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 24.09.2024 до суду надійшла позовна заява від АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову АТ «Універсал Банк» зазначено про те, що 02.07.2019 відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у спеціальному мобільному додатку та зобов`язалася їх виконувати. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту у розмірі 60000 грн. Позичальниця на виконання умов договору зобов`язалася щомісячно сплачувати мінімальний платіж у розмірі та термін, встановлений Договором. Проте, у зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 02.07.2019 року у [PERSON] виникла заборгованість, що станом на 29.05.2024 складає 72840,34 грн, із яких із 72840,34 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку позивач просить стягнути з відповідачки одночасно із понесеними судовими витратами. Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 12.02.2025 підтримав вимоги позовної заяви, надав пояснення, які аналогічні тим, що містяться у заявах по суті у справі. У судове засідання, яке відбулось 03.03.2025 представник позивача АТ «Універсал Банк» у не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав. 13.11.2024 від представника відповідачки - адвоката Іваницького А.М. до суду надійшов відзив у справі згідно якого останній не визнає позовні вимоги позивача, вважає їх незаконними і необґрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, представник відповідачки вказує, що у відповідачки було відсутнє волевиявлення на отримання кредитних коштів у розмірі 63 954,00 грн., вказаними коштами протиправно заволоділи невідомі особи. Після звернення відповідачки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, останніми були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надано витяг з ЄРДР № 120212434600000302 від 15.04.2021 року із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України. Окрім того, представник відповідачки зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт надання грошових коштів за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.07.2019 саме у розмірі 72840,34 гривень. Так, матеріали справи № 686/17357/23 не містять підтвердження перерахування грошових коштів, а саме, первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.). Відтак, просить у задоволені позову відмовити. 14.01.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до справи (відповідь на відзив). У вказаних поясненнях представник позивача на підвтердження своєї позиції по справі вказує, що клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації. Із історії девайсів відповідачки вбачається, що їй належали наступні пристрої, з яких було здійснено вхід до мобільного додатку: Xiaomi Mi A2 03.08.2022 20:04, Samsung SM-A525F 05.05.2022 19:40, Xiaomi Mi A2 02.07.2019 17:33. Тобто, у проміжку з 02.07.2019 по 04.05.2022 пристрій Xiaomi Mi A2, перша авторизація з якого була здійснена 02.07.2019 17:33 не змінювався. 15.04.2021 року усі входи до мобільного додатку Monobank були виконані завдяки успішному введенню ПІН-коду з пристрою Xiaomi Mi A2 та фінансового номеру +380680284741, які належать відповідачці. При цьому, вказаний фінансовий номер зазначено у анкеті-заяві, та він за весь час правовідносин між сторонами не змінювався. Відтак, представник позивача переконаний, що відповідачка власноручно здійснила усі спірні операції в межах мобільного додатку Monobank за попередньо вірним введенням ПІН-коду, а тому вважажє, що позов підлягає до повного задоволення. Крім цього, позивачем надано в якості доказу на підтвердження своєї позиції диск із записом розмови із відповідачкою та працівником банку після вчинення шахрайських дій відносно неї третіми особами. Відповідно до запису [PERSON] чітко вказує, що операції були ініційовані нею шляхом підтвердження здійснення трнзакцій, однак вона діяла під впливом третіх осіб. 15.01.2025 від представника відповідачки - адвоката Іваницького А.М. до суду надійшли заперечення на позицію позивача по справі. Так, предстаник відповідачки вказує, що платіжні операції з банківською карткою [PERSON] були здійснені без її відома, що підтверджується, зокрема, поданням заяви про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] від 15.04.2021 року та аудіозаписом, доданим позивачем до відповіді на відзив, а тому позовна вимога щодо стягнення 72 840 грн. 34 коп., до якої входить сума у розмірі 63 954 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 05.11.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено. 05.11.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідачки про витребування доказів у позивача, у задоволенні якого судом відмовлено, у зв`язку із порушенням представником відповідачки вимог ч. 2 ст. 84 ЦПК України. Так, згідно п. п. 2, 4 ч. 2 вказаної статті у клопотанні повинно бути зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати та вжиті особою, яка подає клопотання, заходи, які вживались учасником справи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Представником відповідача до вказаного клопотання долучено адвокатський запит від 06.11.2024 до АТ «Універсал Банк» з вимогою надати запитувану інформацію, проте отримано відмову банку. Разом з тим, у відповіді на вказаний запит від 08.11.2024 АТ «Універсал Банк» зазначено, що зазначена інформація є інформацією з обмеженим доступом та може бути надана фізичній або юридичній особі, якої вона стосується, тобто відповідачці [PERSON] особисто. Доказів, що [PERSON] зверталась до позивача із запитом на отримання інформації та у задоволенні указаного запиту їй було відмовлено, стороною відповідача не надано. В матеріалах справи відсутні відомості про вжиття самою відповідачкою будь-яких заходів щодо отримання запитуваної інформації. 13.11.2024 від представника відповідачки - адвоката Іваницького А.М. до суду надійшов відзив у справі згідно якого останній не визнає позовні вимоги позивача. 13.12.2024 від представника позивача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено. 20.12.2024 від представника позивача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено. 14.01.2025 від представника відповідачки надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено. 14.01.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до справи, у яких заявлені позовні вимоги підтримано у повному обсязі. 15.01.2025 від представника відповідачки - адвоката Іваницького А.М. до суду надійшли заперечення на позицію позивача по справі. 17.02.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого ухвалою суду від 03.03.2025 відмовлено. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що monоbank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. При цьому, банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Встановлення ділових відносин з клієнтом відбувається дистанційно шляхом відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройшовши реєстрацію та надавши необхідні документи відповідачка [PERSON] 02.07.2019 підписала Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank шляхом застосування цифрового власноручного підпису. З положень анкети-заяви вбачається, що відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок № [NUMBER] . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2 Анкети-заяви). Згідно з п. 3 Анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, а також погодилась, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 Анкети-заяви). Згідно з п. 11 Анкети-заяви усе листування щодо цього договору [PERSON] просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», а також паспорт споживчого кредиту «Чорної картки monobank», кредитний ліміт залежить від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку, зі сплатою пільгової відсоткової ставки 0,00001% річних, базовою відсотковою ставкою 3,1% на місяць, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, зі збільшеною відсотковою ставкою 6,2% на місяць за карткою на суму загальної заборгованості, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості, на умовах платності і зворотності з встановленим кредитним лімітом під проценти за користування. Розмір щомісячного обов`язкового платежу складає 4% від заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. До матеріалів справи позивачем долученого розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02.07.2019, укладеним між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , згідно якого заборгованість останньої за вказаним договором станом на 29.05.2024 складає 72840,34 грн, із яких із 72840,34 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Вказана сума заборгованості збігається із випискою по рахунку відповідачки в АТ «Універсал Банк» за період з 02.07.2019 по 29.05.2024. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ «Універсал Банк» та відповідачкою [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 02.07.2019 шляхом підписання анкети-заяви між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальниця отримує доступ до встановленого кредитного ліміту та зобов`язується погашати утворену заборгованість відповідно до погоджених умов договору. На підтвердження отримання відповідачкою доступу до кредитних коштів та користування ними у період з 02.07.2019 по 29.05.2024 позивачем до матеріалів долучено виписку по рахунку відповідачки за вказаний період, яка є повним відображенням руху коштів по рахунку відповідачки в АТ «Універсал Банк». Згідно вказаної виписки заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 02.07.2019 склала 72840,34 грн при встановленому кредитному ліміті у розмірі 60000 грн. Оцінюючи долучені до матеріалів справи докази, суд зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 травня 2021 року за результатами розгляду цивільної справи № 554/4300/16-ц сформулював правову позицію про те, що за своїм змістом саме банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Зазначене вище узгоджується із правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Водночас, відповідно до частини першої статті 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки зобов`язані вести бухгалтерський облік та складати фінансову звітність відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та міжнародних стандартів фінансової звітності. Частиною другою статті 68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Згідно із частиною третьою статті 69 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України встановлює для банків, банківських груп: перелік, форми звітності або вимоги до форм, періодичність та строки подання звітності, порядок подання та оприлюднення фінансової звітності (річної фінансової звітності, річної консолідованої фінансової звітності, проміжної фінансової звітності, консолідованої проміжної фінансової звітності), консолідованої та субконсолідованої звітності. Нормативне регулювання організації бухгалтерського обліку в банках наразі визначено Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. За підпунктом 14 пункту 1 Положення № 75 первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. Пунктами 44, 45 Положення № 75 визначено, що первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за змістом на касові, якими оформлюються операції з готівкою та меморіальні, які використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій. Пункт 57 Положення № 75 визначає, що інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Відповідно до підпункту 1 пункту 59 Положення № 75 банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Пунктом 60 Положення № 75 визначено, що особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Пунктом 62 Положення № 75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц, від 04.05.2023 у справі № 925/636/22). З огляду на це виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором (подібний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2021 у справі № 712/4821/16-ц). При цьому, суд оцінює критично доводи представника відповідачки, наведені у відзиві, з приводу відсутності волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору із АТ «Універсал Банк» та отримання кредитних коштів за ним, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, із долученої позивачем до матеріалів справи історії девайсів відповідачки вбачається, що їй належали наступні пристрої, з яких було здійснено вхід до мобільного додатку: Xiaomi Mi A2 03.08.2022 20:04, Samsung SM-A525F 05.05.2022 19:40, Xiaomi Mi A2 02.07.2019 17:33. У проміжку з 02.07.2019 по 04.05.2022 пристрій Xiaomi Mi A2, перша авторизація з якого була здійснена 02.07.2019 17:33 не змінювався. Представник відповідачки стверджує, що 15.04.2021 із рахунку відповідачки внаслідок шахрайських дій було перераховано 63954,00 грн. Разом з тим, усі входи до мобільного додатку Monobank у вказаний день були виконані завдяки успішному введенню ПІН-коду з пристрою Xiaomi Mi A2 та фінансового номеру +380680284741, які належать відповідачці. При цьому, вказаний фінансовий номер зазначено у Анкеті-заяві, та він за весь час правовідносин між сторонами не змінювався. При цьому, із аудіозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] власноручно здійснила вказаний вище переказ, а наявність відкритого кримінального провадження за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України не є переконливим доказом дійсності вчинення шахрайських дій відносно відповідачки у описаній ситуації. Так, сам факт наявності кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 10 квітня 2019 року у справі №144/287/17-ц провадження №61-31835св18 та від 10 квітня 2019 року справа №524/3979/16-ц. Відтак, описане вище підвтерджує наявність волевиявлення відповідачки на одержання кредитних коштів та свідоме розпорядження ними. Тому, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору від 02.07.2019 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежне виконання умов договору з боку відповідачки, та, як наслідок, наявність порушеного права позивача. Разом з тим, щодо суми утвореної заборгованості суд зазначає наступне. Як вбачається із долученого банком розрахунку по кредитному договору від 02.07.2019, позивачем відповідачці нараховано відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, а саме 2880,92 грн 31.05.2021, 1906,66 грн 01.07.2021, 2077,87 грн 31.07.2021, 2164,73 грн 31.08.2021, 2160,90 грн 30.09.2021, що у загальній сумі складає 11191,08 грн. При цьому, як вбачається із розрахунку, вказані відсоткові платежі було сплачено відповідачкою. Разом з тим, із дослідженої судом виписки по рахунку [PERSON] зазначені суми відсоткових платежів включено до загальної суми заборгованості останньої за кредитним договором від 02.07.2019. Дослідивши положення підписаної [PERSON] анкети-заяви від 02.07.2019 суд зауважує, що процента ставка а вказаній заяві не зазначена. А належного підтвердження, що відповідачкою погоджено сплату нею відсотків за кредитним договором та їх розмір позивачем суду не надано. При цьому, суд звертає увагу, що в позовних вимогам позивачем заявлено до стягнення лише заборгованість за тілом кредиту, вимога про стягнення заборгованості по відсоткам у поданому АТ «Універсал Банк» відсутня. Із вказаних міркувань, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту без врахування нарахованих відсоткових платежів, а саме 61649,26 грн. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а саме доведено факт надання позичальниці кредитних коштів за вказаним кредитним договором та утворення заборгованості у неї перед кредиторам, але не доведено правомірність списання відсотків із останньої, а тому поданий позов слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду АТ «Універсал Банк» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] задоволено частково, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2562,78 грн (61649,26*3028,00/72840,34).

Outcome: partial