Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між сторонами зареєстрований 02.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що було зроблено відповідний актовий запис №167. Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має. Позивач зазначила про те, що після реєстрації шлюбу стосунки сторін почали поступово погіршуватися та спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинилися ще в січні 2019 року, з цього часу сторони не ведуть спільного господарства та припинили виконувати взаємні шлюбні обов`язки, не пов`язані спільним побутом та не спілкуються між собою, з 2019 року позивач перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в справі за місцем проживання, відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстрований 02.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що було зроблено відповідний актовий запис №167. Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має. Позивач зазначила про те, що після реєстрації шлюбу стосунки сторін почали поступово погіршуватися та спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинилися ще в січні 2019 року, з цього часу сторони не ведуть спільного господарства та припинили виконувати взаємні шлюбні обов`язки, не пов`язані спільним побутом та не спілкуються між собою, з 2019 року позивач перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, а тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам. Такі підстави позову про розірвання шлюбу відповідач не спростував. . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї неможливе. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved