Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов, згідно з яким позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість станом на 3 жовтня 2024 року за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 червня 2018 року у розмірі 22\~524,61 гривень та судові витрати у розмірі 3028,00 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 27 червня 2018 року відповідачка звернулася до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Разом з тим, відповідачка не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 22 524,61 грн. Стислий виклад заперечень відповідачки. [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, однак у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».\~\~ Процесуальні дії у справі. 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 57 58). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 27 червня 2018 року відповідачка звернулась до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 19 - 37). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка порушила свої зобов`язання, в результаті чого у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 22\~524,61 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6 - 18). В той самий час, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг позивача та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості. Водночас частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, оцінивши аргументи сторін та фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved