Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

23 вересня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 35000 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1210-4498 (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 7000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3.00 % в день. На виконання вимог ст. 639 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор: А6014, для підписання Кредитного договору та ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії та іншими супутніми документами. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту через систему платежів LiqPay. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів. Позивач у позові зазначає, що станом на 11.07.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 69265 грн, а саме: 7000 грн прострочена заборгованість за кредитом, та 62265 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Водночас, оскільки позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 34265 грн, то позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 35000 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 7000 грн та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 28000 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання, що призначено 24 лютого 2025 року о 09 год 10 хв, сторони не з`явилися. Водночас представник позивача Резуєв Є.В. разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 24 лютого 2025року о 09 год 10 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23 травня 2023 року о 16 год 38 хв між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1210-4498 (далі Кредитний договір). Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору сторони погодили, що датою видачі кредиту є 23.05.2023, а сумою кредиту 7000 грн. Пунктом 3.1 Кредитного договору встановлено, що цей правочин укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Водночас у п. 4.8 Кредитного договору визначено його сторонами, що строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 днів з моменту перерахування коштів позичальнику. Також у п. 6.9 означеного правочину сторони обумовили, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від цього договору без пояснення, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. У п. 12 Кредитного договору, у розділі «Позичальник», міститься електронний підпис (А6014), за допомогою якого [PERSON] прийняла пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс»: creditkasa.com.ua, з метою виконання п. 3.8 Кредитного договору. Також із досліджених Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затверджений наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 69-П від 23.11.2022, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 23.05.2023 беззастережно погодилася із їх умовами, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем А6014). Крім того відповідач [PERSON] погодилася із умовами кредитування, що викладені у Паспорті споживчого кредиту, затвердженого наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №69-П від 23.11.2022, що підтверджується наявністю у цьому документі електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором (одноразового пароля А6014). Також із дослідженої Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1210-4498 відповідно до Методики Національного банку України, судом встановлено, що відповідач погодилася із даними, що містяться у цьому документів, що підтверджується електронним підписом відповідача у формі одноразового ідентифікатора (одноразового пароля А6014). Із дослідженої довідки АТ КБ «Приватбанк», що адресована ТОВ «Укр Кредит Фінанс», судом встановлено факт перерахування 23.05.2023 грошових коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay в сумі 7000 грн згідно кредитного договору №1210-4498 на номер банківської картки [NUMBER] , тобто на той номер банківської картки, що і зазначений відповідачем у п.12 Кредитного договору, у розділі «Позичальник». Згідно розрахунку заборгованості за договором 1210-4498 від 23.05.2023, станом на 11.07.2024, судом встановлено, що сукупна заборгованість відповідача перед позивачем по Кредитному договору становить 69265 грн, з яких 7000 грн заборгованість за кредитом та 62265 грн заборгованість за відсотками. Із аналізу означених вище Кредитного договору, що був укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем, а також із Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорту споживчого кредиту, затвердженого наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №69-П від 23.11.2022, та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, суд встановив, що їх умови відповідачем виконані не були. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язувалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених цим договором. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконала умови Кредитного договору. Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, із дослідженого Кредитного договору суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладених між первісними кредиторами та відповідачем умов договорів, а також положень ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 того ж Кодексу встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання за Кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в розмірі 35000 грн. У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за Кредитним договором є обґрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із дослідженої платіжної інструкції № 40033 від 12.09.2024 судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2 422,40 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved