Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У червні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - Договір) текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку, 19.02.2020 між Банком та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Z60.130118.006391791 (надалі - Кредитний договір). Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.05.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 208490 грн 01 коп., що складається з простроченого боргу у розмірі 75648 грн 17 коп., прострочених процентів у розмірі 24439 грн. 28 коп. та простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 108402 грн. 56 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористався. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи). Незалежно від явки чи неявки представника відповідача сама особа в судове засідання не з`явилася без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 19.02.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Z60.130118.006391791. Згідно кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 99997 грн., зі сплатою 15,5% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Пунктом 1.6. Договору передбачено, що дата повернення кредиту 19.02.2024 року. Повернення заборгованості здійснюється через рахунок, відкритий у банку відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 до даного Договору. Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, позичальник акцентує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку:\~www.ideabank.ua. Згідно п. 1.8. Договору, змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9.5% збільшена на маржу банку в розмірі 6 %. Пунктом 2 Договору зазначено, що нанесенням власноручного підпису під цим Договором страхувальник (застрахована особа) акцентує оферту ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна Страхування Життя», від імені якого діє страховий агент, та укладає Договір добровільного страхування життя №Z60.130118.006391791 від 19.02.2020 р. для клієнтів АТ «Ідея Банк», який є «Договором приєднання» згідно ст. 634 Цивільного кодексу України. Згідно п. 3 Договору, нанесенням власноручного підпису під цим Договором, позичальник погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови. Підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, позичальник беззастережно погоджується з тим, що банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО. акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку:\~www.ideabank.ua, підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним банку є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківських дні від настання таких змін; доручає банку вважати наведений у цьому Договорі свій власноручний підпис зразком обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в банку; підтверджує, що ознайомився з інформацію, необхідною для отримання споживчого кредиту, з наявними та можливими видами кредитування у Банку, для прийняття усвідомленого рішення, а також самостійно обрав страхову компанію з переліку трьох запропонованих Банком. Пунктом 4 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору, зрозуміло та доступно викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з поверненням кредиту; сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. Відповідно до п. 6 Договору, всі що відносини мік Позичальником та Банком, що не врегульовані Договором, регулюються ДКБОФО, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, що вказані в Договорі, і є невід`ємною частиною Договору та чинна редакція якого розміщена на сайті Банку:\~www.ldeabank.ua. Згідно меморіального ордеру № 8228629 від 19.02.2020 року, [PERSON] було перераховано 99997 грн. 00 коп. у зв`язку з укладенням договору кредиту та страхування № Z60.130118.006391791 від 19.02.2020 року. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості, станом на 08.05.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 208490 грн 01 коп., що складається з простроченого боргу у розмірі 75648 грн 17 коп., прострочених процентів у розмірі 24439 грн. 28 коп. та простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 108402 грн. 56 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано договір кредиту та страхування № Z60.130118.006391791 від 19.02.2020 року, паспорт споживчого кредиту, які підписані особисто відповідачем, а також детальну виписку по особовому рахунку відповідача, якою підтверджено, що останній користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість. Таким чином, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3127,36 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved