Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

[PERSON] та адвокат Кукленко О.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулися до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 01.05.2024 (надійшла до суду 09.05.2024), в якій просили суд: визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №761 про народження [PERSON] , складеного 19.08.2020 Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а саме, виключити відомості про батька « [PERSON] », зазначити батьком дитини « [PERSON] », змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », інші відомості в актовому записі про народження дитини залишити без змін. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] народився [PERSON] . Матір`ю дитини є [PERSON] , а у відомостях про батька зазначений [PERSON] на підставі ст.133 СК України, оскільки на момент народження дитини [PERSON] перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Насправді біологічним батьком дитини є [PERSON] , який має намір довести це в судовому порядку та бути зазначеним батьком [PERSON] . [PERSON] не є біологічним батьком дитини, ніколи не спілкувався з Матвієм, не вважав його своїм сином. 17.10.2023 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано відмову у внесенні змін в актовий запис про народження [PERSON] . Вказані обставини визначили необхідність звернення [PERSON] до суду з даним позовом, що має на меті захист прав та інтересів дитини, а також внесення правової визначеності. Ухвалою суду від 18.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05.08.2024 за клопотанням позивача [PERSON] та його представника призначено у справі проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 25.12.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта №2494-МГ від 04.12.2024, складений ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 03.01.2025 поновлено провадження у справі зі стадії підготовчого провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.01.2025 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кукленко О.В. про свою участь в судовому засіданні не заявили, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] про свою участь у судовому засіданні не заявила, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, викликався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Правом на подання відзиву на позов не скористався, клопотань про надання додаткового строку не заявляв. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Зирянова Н.С. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, попередньо подавши заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Додатково зазначила, що при вирішення спору про визнання батьківства положення ст.126 СК України передбачають внесення відомостей про батька, зміну прізвища та по батькові дитини, а відтак при ухваленні рішення обов`язково слід розглядати питання внесення змін у прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » у будь-яких випадках, в той час як ім`я, місце та дату народження дитини змінювати виключно у порядку усиновлення. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, які про свою участь в судовому засіданні не заявили, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за обсягом наявних у справі доказів із задоволенням заявлених вимог, виходячи з такого. У ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. З наведеного убачається, що при розгляді справи суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, що не є порушенням принципу диспозитивності, на чому акцентує увагу Верховний Суд у постанові від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц та постанові від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20. За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень та з наданих позивачем документів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 26.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №639. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2023, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №202/4010/23, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 12.08.2020 [PERSON] народила дитину - хлопчика, якого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано як [PERSON] , про що 19.08.2020 складено актовий запис за №761. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно із ч.ч.1, 2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Як слідує з відповіді Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.10.2023 №2222/31.12-22, державна реєстрація народження [PERSON] була проведена на підставі ст.133 СК України, оскільки на момент державної реєстрації народження дитини батьки перебувати у шлюбі, який розірваним не був. Натомість, в ході судового розгляду встановлено, що фактично [PERSON] та [PERSON] шлюбно-сімейні стосунки припинили підтримувати з 2015 року. При цьому, [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, та саме [PERSON] є біологічним батьком народженого [INFO] [PERSON] сина [PERSON] . [PERSON] не є біологічним батьком дитини, ніколи не спілкувався з Матвієм, не вважав сином. З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що питання оспорювання батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] із виключенням відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження вже було предметом розгляду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в рамках цивільної справи №234/7472/21, провадження у якій ініціювала [PERSON] . Зі змісту рішення суду від 26.02.2024 встановлено наявність заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідченої 19.10.2023 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. в реєстрі за №№2060, 2061, відповідно до якої [PERSON] визнає себе батьком [PERSON] , який народився [INFO] у [PERSON] , а [PERSON] підтверджує, що [PERSON] є батьком її дитини, у зв`язку з чим відповідно до ст.126 СК України просять внести відомості про батька до актового запису про народження дитини. Позаяк, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2024, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №234/7472/21, яке набрало законної сили 27.03.2024, вимоги [PERSON] було залишено без задоволення у зв`язку з ненаданням нею доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між народженою нею дитиною та [PERSON] як особою, записаною батьком дитини. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказував, що саме він є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що ніколи не заперечував. Оскільки кровне споріднення між дитиною та [PERSON] насправді відсутнє, а він лише формально зазначений батьком дитини, тому позивач має намір підтвердити своє батьківство в судовому порядку. Позасудова можливість внести зміни до актового запису про народження дитини стосовно цього виключена, свідченням чому є відповідь Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.10.2023 №2222/31.12-22. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України, адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених українським законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч.2 ст.125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, встановленим ч.1 ст.58 Конституції України, норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004, суд має вирішувати відповідно до норм ч.2 ст.128 СК України на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням вимог закону. Оскільки спірні правовідносини між сторонами щодо встановлення батьківства виникли у відношенні [PERSON] , який народився [INFO] , тому в даному випадку при вирішенні спору судом застосуванню підлягають відповідні правові норми СК України, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності, що достовірно підтверджують визнання батьківства саме за [PERSON] . Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Згідно з ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Специфікою таких справ є те, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, а тому він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Таким чином тягар доведення свого батьківства, тобто спростування презумпції шлюбного батьківства, лежить на позивачеві, а мати дитини має право брати участь у справі виключно як третя особа на стороні відповідача. У ході судового розгляду [PERSON] , будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , не заперечувала той факт, що перебуває в стосунках із [PERSON] , який фактично є біологічним батьком народженої нею дитини. Крім того, в порядку ст.206 ЦПК України відповідач подала заяву про беззаперечне визнання нею позову. У рамках даної справи за клопотанням сторони позивача проведено судову молекулярно-генетичну експертизу. Як слідує з висновку №2494-МГ від 04.12.2024, наданого ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», з якого слідує, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Вірогідність споріднення між ним та дитиною за результатами експертизи складає 99,999999%, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків. Зважаючи на вищенаведені обставини та обсягом проаналізованих доказів, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог в частині визнання [PERSON] біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо похідної позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд вважає за можливе її також задовольнити, виходячи з такого. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визнається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Як передбачено ч.5 ст.148 СК України у разі заперечення одним з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. З матеріалів справи встановлено, що реєстрація народження дитини [PERSON] відбулась в порядку ст.133 СК України в період перебування [PERSON] у шлюбі із [PERSON] за їх спільним прізвищем « [PERSON] ». Оскільки мова йде про визнання батьком дитини [PERSON] і суд вбачає достатньо підстав для цього, слушним буде та відповідатиме інтересам дитини, на думку суду та з огляду на відсутність заперечень з боку матері дитини, позицію представника органу ДРАЦС, внесення змін до актового запису про народження [PERSON] таким чином: зазначити у відомостях про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянство - Україна, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] », із виключенням відомостей про [PERSON] як батька [PERSON] ; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Інші відомості в актовому записі про народження дитини залишити без змін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та відсутність вимоги про відшкодування понесених ним витрат у справі. З огляду на це, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та за проведення експертизи слід залишити за ним.

Outcome: approved