Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

11.09.2024 року [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.02.1981року між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) було укладено шлюб, щ о підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 03.02.1981 року. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 10 вересня 2024 року (додається). Позивач являється внутрішньо переміщеною особою з Автономної республіки Крим, проживає в знайомих за адресою; [ADDRESS] . Даний факт підтверджується паспортом Позивача та Договором оренди житлового приміщення від 20.08.2023 року. Позивач разом з дружиною сумлінно виконували власний батьківський обов`язок, виростили та виховали доньку, надали дитині освіту, батьківських прав позбавленні не були. В той же час, відносини з донькою погіршились і остання повністю ігнорує прохання батьків в наданні будь якої допомоги, в т.ч. матеріальної. Хоча, Позивач як особа пенсійного віку її потребує. Позивач - 1958 року народження е непрацездатною особою. Жодного доходу не отримує, що підтверджується відомостями з Пенсійного фонду України, тож потребує матеріальної підтримки. Рівень доходу становить менше прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який становить з 01 січня 2024 року становить 2 361 грн. Позивач має захворювання серця, основний діагноз - гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця II ст. 2 ст., ризик високий. Супутній діагноз - хронічна ішемічна хвороба серця, СІП. Вищевказане підтверджується відомостями з Клініки «Гемо Медика» та довідкою № 114 від 09.09.2024 року .Позивачу необхідні кошти па вартісне лікування. Отже, Батько-Позивач потребує від власної дитини - Відповідача матеріальної допомоги на лікування та на прожиття. яку Відповідач відмовляється надавати і взагалі припинила спілкування з батьками. Тому вважаємо, що розмір аліментів на утримання батька повинен становити не менше прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та визначений Позивачем в розмірі 1/6 доходів Відповідача, щомісячно з дня пред`явлення позову та довічно. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду невідомо. Повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи встановлено, що позивач по справі [PERSON] , є батьком відповідачки [PERSON] ,. Позивач має статус пенсіонера, а також має захворювання серця, основний діагноз - гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця II ст. 2 ст., ризик високий. Супутній діагноз - хронічна ішемічна хвороба серця, СІП. Вищевказане підтверджується відомостями з Клініки «Гемо Медика» та довідкою № 114 від 09.09.2024 року . Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Проте, в судовому засіданні позивачка підтвердила, що колишня дружина її сина звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної дитини. А відповідач в судовому засідання не оспорював наявність у нього інших осіб, що перебувають на утриманні. Позивачка обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. На сьогоднішній день її син, не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивача та того, що він мешкає сам, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на утриманні (ст. 180 СК України), суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 вересня 2024 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved