Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Вимоги позову обгрунтовано тим, що позивач та відопідач перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 2006 року по листопад 2010 року. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання дітей до їх повноліття. 13 січня 2025 року синам виповнилося по 18 років. Також посилалась на те, що діти навчаються на денній формі навчання, а тому не мають можливості самостійно заробляти кошти у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. З огляду на наведене позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася, подавши заяву через канцелярію суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву через канцелярію суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просив долучити до матеріалів справи довідку про його доходи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 3 листопада 2010 року (справа №2-7992/10). Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , пребувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2020 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] . Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Бушевської сільської ради Рокитнянського району Київської області 29 січня 2020 року, актовий запис №1. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2007 року, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2007 року, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Крім того, з [PERSON] стягувались на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року. \~ \~ \~ \~ [PERSON] навчається у Державному податковому університеті IV рівня акредатації на 1 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання Навчально-наукового інституту права, група ПБПД-24-3. Дата вступу: вересень 2024 року, дата закінчення: червень 2027 року, що підтверджується довідкою від 5 вересня 2024 року № 4794/13-16, виданою заступницею директора навчально-наукового інституту права Н. Лугіною. \~ \~ \~ \~Відовідно до договору № 24033657 про навчання в Державному податковому університеті (за кошти фізичних чи юридичних осіб) від 13.08.2024 освітня послуга [PERSON] надається платно, загальна вартість на момент укладення договору становить (без урахування рівня інфляції) 89 097 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору № 310/22-16 про надання для тимчасового проживання ліжко-місця в спеціально облаштованому приміщенні (гуртожитку) Державного податкового університету (для здобувачів вищої освіти), [PERSON] тимчасово проживає в спеціально облаштованому приміщенні (гуртожитку, корпусу) за адресою: [ADDRESS] , за проживання вноситься щомісячна оплата. [PERSON] навчається у Державному податковому університеті IV рівня акредатації на 1 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання Навчально-наукового інституту права, група ПБПД-24-3. Дата вступу: вересень 2024 року, дата закінчення: червень 2027 року, що підтверджується довідкою від 5 вересня 2024 року № 4793/13-16, виданою заступницею директора навчально-наукового інституту права Н. Лугіною. Відовідно до договору № 24033656 про навчання в Державному податковому університеті (за кошти фізичних чи юридичних осіб) від 13.08.2024 освітня послуга [PERSON] надається платно, загальна вартість на момент укладення договору становить (без урахування рівня інфляції) 89 097 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору № 309/22-16 про надання для тимчасового проживання ліжко-місця в спеціально облаштованому приміщенні (гуртожитку) Державного податкового університету (для здобувачів вищої освіти), [PERSON] тимчасово проживає в спеціально облаштованому приміщенні (гуртожитку, корпусу) за адресою: [ADDRESS] , за проживання вноситься щомісячна оплата. [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично не зареєстровані, але проживають за адресою на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №2 від 7 січня 2025 року виданою Рокитнянською селищною радою Білоцерківського району Київської області Старостинський округ №2 село Бушеве. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] працює у ТОВ "РОАД АГРО" водієм автотранспортних засобів та щомісяно отримує заробітну плату в середньому 10300,00 грн. Відповідно до положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочку, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина1 статті 81 ЦПК України). Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд звертає увагу на те, що надання повнолітнім дітям матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Враховуючи денну форму навчання у навчальному закладі повнолітніми дітьми, суд дійшов висновку про те, що повнолітні діти у зв`язку з навчанням потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів у зазначеній справі, судом також враховано визначені у частині 9 статті 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, що начаються до 23 років. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи у сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх синів до закінчення ними навчання, але не більше 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 частини 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь держави, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial