Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - Попов В.Є. звернувся до суду із позовною заявою [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 22723,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі: 2422 грн. 40 коп. Позов мотивований тим, що 20.10.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/4821362. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Subaru» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 24.10.2023 року, о 09 год. 45 хв. на автодорозі Н-15 на 93 км Запоріжжя-Донецьк, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «КАМАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «КАМАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2023 року по справі №189/3941/23, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв правопорушення, передбачені ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля «КАМАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - Військова частина [NUMBER] - звернулося до Страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/4821362 від 20.10.2023 року. На підставі страхового акту №006/037/026504/23/1 від 09.01.2024 року потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 22 723 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162225195 від 09.01.2024 року. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Полісом № АТ/4821362 від 20.10.2023 року потерпілому, склав: 22\~723 грн. 02 коп. В зв`язку з чим, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АТ/4821362 від 20.10.2023 року. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 09 січня 2024 року, що підтверджується платіжним дорученням № 162225195 від 09.01.2024 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 19.12.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному порядку, з викликом сторін. Сторони в судові засідання, призначені на 21.01.2025 року та 25.02.2025 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав. Ухвалою суду від 25.02.2025 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 20.10.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/4821362 (а.с.7 копія). У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Subaru» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області по справі №189/3941/23 від 08.11.2023 року, яка набрала законної сили 21.11.2023 року, водій, [PERSON] 24.10.2023 року, о 09:45 годині, по а/д Н-15 на 93 км Запоріжжя Донецьк, керуючи автомобілем Subaru Impreza д/н [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з авто КАМАЗ д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.8 копія). У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. За змістом ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого автомобіля «КАМАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - Військова частина [NUMBER] - звернулося до Страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/4821362 від 20.10.2023 року (а.с.9 - копія). Відповідно до вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. На підставі страхового акту №006/037/026504/23/1 від 09.01.2024 року Військовій частині [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 22 723 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162225195 від 09.01.2024 року (а.с.19,20 копії). Таким чином, судом встановлено, що загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Полісом № АТ/4821362 від 20.10.2023 року потерпілому, склав: 22 723 грн. 02 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або колія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас, як вбачається з постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2023 року, відповідач на час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, керував забезпеченим автомобілем Subaru Impreza д/н [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак, на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене, у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі, сплаченому останнім страхового відшкодування за Полісом № АТ/4821362 від 20.10.2023 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 09 січня 2024 року, що підтверджується платіжним дорученням № 162225195 від 09.01.2024 року. З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору [PERSON] було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.21 копія). Однак, ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного, ст. ст 15, 16, 1166, 1187ЦК України, абз.в п.38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved