Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1 / 3 частину квартири [ADDRESS] та на 1 / 3 частину квартири [ADDRESS] , а відповідачам залишити по 1 / 3 частині зазначених квартир відповідно, у порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.12.2021 затверджено мирову угоду між відповідачами та виділено їм по квартирі. Так [PERSON] виділено квартиру за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] - [ADDRESS] . Позивачка та відповідачі є дочками [PERSON] який помер [INFO] . На час його смерті позивачка була неповнолітньою, а тому є такою, що прийняла спадщину та має право на зазначені квартири разом з відповідачками. Відповідачка [PERSON] надала відзив у якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивувала тим, що їй невідомо про позивачку як про дочку померлого. Сумнівається у їх родинному зв`язку, адже у період народження позивачки батько відбував покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з цим вважає, що позивачка не надала доказів на підтвердження родинного зв`язку з [PERSON] .. На такий відзив позивачка подала відповідь на відзив у якому підтримала позов. Також на підтвердження наявності родинних зв`язків з померлим, надала повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Відповідачка [PERSON] надала відзив на позов у якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивувала тим, що сумнівається у наявності родинних зв`язків між позивачкою та померлим [INFO] [PERSON] . Аналогічно з попередньою відповідачкою зазначає, що батько відбував покарання у виді позбавлення волі, а тому позивачка не може бути його дочкою. Також зазначає, що зазначені квартири належали її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Сама [PERSON] була під опікою останньої та за законом є спадкоємцем першої черги. Відтак вважає, що прийняла спадщину після смерті бабусі, а позивачка прав немає. Третя особа письмові пояснення щодо спору не подавала. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали. Законний представник позивачки пояснила, що перебувала в особистих відносинах з [PERSON] , вони жили однією сім`єю. Останній визнав дочку своєю та подав до ДРАЦСу відповідну заяву про визнання батьківства. Представник відповідачки [PERSON] підтримала заперечення з аналогічних мотивів зазначених у відзиві. Представник відповідачки [PERSON] також позов не визнала та заперечувала проти позову з мотивів зазначених у відзиві. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 09.10.2023 передано на розгляд за територіальною підсудністю до Ковпаківського районного суду м.Суми. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.10.2023 позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175, ст. 177 ЦПК України, всупереч яким не зазначено ціну позову та її розрахунок (дійсну вартість квартир), не надано доказів їх дійсної вартості. Ухвалою суду від 03.11.2023 визначено ціну позову та відповідно судовий збір, що підлягав сплаті у розмірі 13 420 грн.. Цією ухвалою звільнено законного представника позивачки від сплати судового збору у розмірі 13 420 грн., прийнято заяву і відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у спрощеному провадженні без повідомлення учасників розгляду. Копія позовної заяви направлена відповідачу поштою, однак конверт повернувся з причин відсутності адресата. Судовий розгляду призначено у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.01.2024 зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві у строк до 20.02.2024 надати Ковпаківському районному суду м.Суми копію заяви про визнання батьківства № 196 від 09.06.2008 що була підставою для внесення відомостей про батька у актовий запис про народження [PERSON] [INFO] . Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Щодо родинних зв`язків Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, подані докази, матеріали справи й справи №591/11483/20 встановив наступне. Згідно повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження позивачка [PERSON] народилася [INFO] . При реєстрації народження її ім`я було зазначено [PERSON] . ЇЇ батьками зазначені, матір [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . 19.06.2008 у актовий запис про народження [PERSON] внесені зміни на підставі заяви про батьківство №196 від 16.06.2008. Прізвище дитини змінено на [PERSON] , а прізвище батька змінено на [PERSON] та внесено його дату народження [INFO] . Відповідачка [PERSON] народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про народження вона мала ім`я [PERSON] . ЇЇ батьками зазначені [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 28.08.2015 після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками зазначені [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З наведених доказів вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідачки [PERSON] й [PERSON] є сестрами по батьку [PERSON] . Докази відхилені судом Відповідачі заперечували наявність родинного зв`язку позивачки з [PERSON] наступними доказами. Згідно Довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» від 07.11.2023 №3/65 [PERSON] з 28.09.2005 по 28.03.2011 відбував покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців на підставі вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.05.2005. 14.09.2006 до колонії прибув із сумського слідчого ізолятору. 04.09.2008 вибув з Роменської виправної колонії (№56) до Кременчуцької виправної колонії (№69) для подальшого відбування покарання. Згідно Довідки ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 22.09.2009 №7/8455 [PERSON] з 28.09.2005 по 28.03.2011 відбував покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців на підставі вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.05.2005. 13.09.2008 прибув з Роменської виправної колонії (№56) для подальшого відбування покарання. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Проте довідки з установ виконання покарань не відповідають наведеним вимогам та підлягають відхиленню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Більш докладно реєстрацію актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ч. 4 ст. 6 вказаного Закону органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. З наведених нормативно правових актів вбачається, що належним і достовірним доказом походження дитини підтверджується актами цивільного стану, зокрема про народження. Надані відповідачами довідки про відбування [PERSON] покарання у виді позбавлення волі не спростовують актовий запис про народження позивачки та не можуть бути використані як докази на спростування родинного зв`язку між позивачкою та батьком. На підставі зазначеного суд відхиляє довідки від 07.11.2023 №3/65 та від 22.09.2009 №7/8455, як неналежні і не достовірні. Щодо спадкування після [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , мати [PERSON] . Вона заповіту не залишила. Після померлої залишилося спадкове майно, дві квартири. Так до складу спадщини входить двокімнатна квартира загальною площею 43.3 кв.м. житловою 29.8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.08.1995. Також входить однокімнатна квартира загальною площею 29.7 кв.м. житловою 15,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] , належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на квартиру від 05.02.1998. 16.10.2003 Другою Сумською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] , опікуна [PERSON] заведена спадкова справа №694/2003 після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно спадкової справи після померлої звернулися за прийняттям спадщини представник [PERSON] , опікун [PERSON] . [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини 08.08.2005. Щодо прав [PERSON] на спадкування після [PERSON] Суд встановив, що 01.07.2025 Ковпаківським районним судом м.Суми ухвалено рішення у справі № 2-3043 за заявою [PERSON] , заінтересована особа Державна податкова інспекція м.Суми, про продовження строку для прийняття спадщини. Цим рішенням [PERSON] наданий строк в три місяці, який рахувати з 01.07.2005 року, для подання ним заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . У рішенні суду зокрема встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак [PERSON] є спадкоємцем першої черги як син померлої який прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавалося. Щодо прав [PERSON] на спадкування після [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] у родині [PERSON] . та [PERSON] . Батьки неналежним чином виконували свої батьківські обов`язки, батько відповідачки неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання, пов`язані з позбавленням волі. З 1997 року [PERSON] перебувала під опікою бабусі по батьківській лінії, [PERSON] . 17.07.1997 рішенням №102 виконавчого комітету Зарічної районної в місті Суми ради [PERSON] призначено опікуном [PERSON] у зв`язку з тим, що проти матері була порушена справа про позбавлення батьківських прав, а батько на той час притягувався до кримінальної відповідальності та утримувався у СІЗО. 24.03.1998 Зарічним районним судом м. Суми ухвалено рішення у справі №2-157/98 за позовом Прокурора м.Суми в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та утримання аліментів, треті особи [PERSON] , [PERSON] , відділ опіки та піклування. Цим рішенням [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] та стягнуто з відповідачки на утримання дитини аліменти на користь [PERSON] . З 1997 року і до моменту смерті [PERSON] відповідачка проживала з бабусею за адресою [ADDRESS] , та перебувала на її утриманні. [INFO] [PERSON] померла. 17.06.2003 рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №347 [PERSON] була поміщена до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . 16.10.2003 року опікун відповідачки [PERSON] звернулась до Другої сумської державної нотаріальної контори із заявою від імені малолітньої [PERSON] про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 531 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини [INFO] , до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. З встановлених обставин вбачається, що після померлої [PERSON] було два спадкоємця за законом які прийняли спадщину, це її син [PERSON] та неповнолітня утриманка та онука [PERSON] (на час розгляду [PERSON] ). У провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебувала справа №592/11483/20 провадження 2/592/31/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Сумська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності. У цій справі [PERSON] просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою позову було те, що не змогла через нотаріуса оформити спадщину після померлої. Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 20.10.2020. Під час розгляду справи, тобто [INFO] [PERSON] помер. 01.11.2021 ухвалою суду замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] . 20.12.2021 сторони у справі уклали мирову угоду, яка затверджена ухвалою суду від 20.12.2021. Так за умовами угоди за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , а за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . Також поділені процесуальні витрати між сторонами. Щодо спадкування після [PERSON] Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено вище, після нього залишилися спадкоємці [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 10.04.2021 за заявою [PERSON] Сумською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] . 06.10.2022 [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини [PERSON] мала зареєстроване місце проживання зі спадкодавцем, адже вони були разом зареєстровані у квартирі за адресою [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, а саме довідками про реєстрацію місця проживання особи №14.03-08/154093 від 07.04.2021 та №14.03-08/154096 від 07.04.2021. Свідоцтво про право на спадщину після померлого не видавалося. Зміст спірних правовідносин. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 529, 531 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 1218, 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України в редакції 2003 року. Щодо регулювання правовідносин після померлої [INFO] [PERSON] слід зазначити. Згідно зі ст. 531 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини [INFO] , до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно з положеннями ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого Згідно зі ст. 1261 ЦК України в редакції 2003 року у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно наведених положень закону вбачається, що на час відкриття спадщини після померлої до кола спадкоємців належали діти померлої та утриманці. При цьому останні успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Суд встановив, що на час відкриття спадщини після померлої до кола спадкоємців першої черги належав [PERSON] як син, а [PERSON] як утриманець. Остання з 17.07.1997 як малолітня була передана під опіку спадкодавцю. [INFO] [PERSON] померла, тобто [PERSON] перебувала на утриманні своєї бабусі понад шість років. Аналізуючи встановлені факти на наведені положення нормативно-правових актів слід дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] успадкували спадкове майно після померлої [PERSON] у рівних частках, тобто кожний по 1 / 2 частині у спадковому майні. Щодо регулювання правовідносин після померлого [INFO] [PERSON] слід зазначити. Згідно зі ст. 1218 ЦК України в редакції 2003 року до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.(ч. 4 ст. 1268 ЦК) Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 5 ст. 1268 ЦК) Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. З наведених положень Кодексу вбачаться, що до складу спадщини належать усі права які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. До спадкоємців які прийняли спадщину належать неповнолітні діти спадкодавця, спадкоємці які проживали разом на час відкриття спадщини, а також ті які подали заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Ураховуючи встановлені вище обставини справи вбачається, що після [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємці які прийняли спадщину [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Часки кожного спадкоємця є рівними. Висновок суду щодо позовних вимог З встановлених обставин вбачається, що [PERSON] має право на спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим вона залишилася без спадщини. [PERSON] на час його смерті належало право на половину спадкового майна після його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] не поділив спадкове майно з іншим спадкоємцем [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином слід вважати, що [PERSON] належали права на половину кожної квартири. Відповідачка [PERSON] вступила у судову справу №592/11483/20 провадження 2/592/31/21 замість [PERSON] . У тій справі сторони поділили між собою спадкове майно зазначеною мировою угодою. Проте з огляду на встановлені факти та наведені положення закону такий поділ спадщини порушує права позивачки, адже вона залишилася без спадкового майна. Ураховуючи встановлені обставини та положення нормативно-правових актів вбачається, що позивачка на рівні з відповідачками має право на спадкування у рівних частках з половини кожної квартири. Відповідно позивачці має належати по 1 / 6 частині від кожної квартири. (1 / 2 частина поділена на 3-х спадкоємців становить 1 / 6 частину) Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи зміст заявленого позову та розглядаючи справу у межах заявлених вимог суд вважає за можливе задовольнити позов частково, тобто визнати право позивачки на 1 / 6 частину у кожній квартирі. Відповідно у задоволенні позову у іншій частині слід вимовити за необґрунтованістю. Позивачка просила визнати за кожною відповідачкою по 1 / 3 частині зазначених квартир. Проте такі вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Позивачка має право звернутися до суду за захистом свого права. Разом з цим вона не має права просить суд перерозподілити майно відповідачам, адже вони можуть самостійно здійснювати свої права й просити суд перерозподілити спадщину. Суд захистив право позивачки й цього достатньо, а розмір часток відповідачів не впливають на права позивачки. Розподіл витрат Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом позивачку звільнено від сплати судового збору у розмірі 13 420 грн.. Позов задоволений частково, тобто половину від заявленого. Таким чином з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 6 710 грн.(13 420 / 2 ), тобто по 3 355 грн. з кожної. На підставі зазначеного і

Outcome: partial