Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

07 січня 2025 року, засобами поштового зв`язку, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (далі позивач, ТОВ «УЮТ-2011») звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 грудня 2021 року по 01 грудня 2024 року у розмірі 8565,81 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 146,33 гривень, 3% річних у розмірі 40,60 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач виконує функції управління та надає послуг з утримання будинків, споруд або групи будинків, на підставі договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, як власник квартири не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим станом на 25 грудня 2024 року утворилась заборгованість за період з 01.12.2021 по 01.12.2024 у розмірі 8565,81 гривень. Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 15 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд якої в подальшому було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 03 грудня 2020 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10). Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у споруд у Жовтневому районі вбачається, що ТОВ «УЮТ-2011» виконує функції управління та надання послуг з утримання будинків , споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, зокрема за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 грудня 2021 року по 01 грудня 2024 року заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] складає 8565,81 гривень (а.с. 6). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Отже, на підставі наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 8565,81 гривень. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Отже, згідно розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 146,33 гривень, три проценти річних у розмірі 40,60 гривень (а.с. 7). Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved