Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано Виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 26 вересня 1998 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 вересня 1998 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , Виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія ? [NUMBER] . За час перебування сторін у шлюбі в них народився син, [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання дитини між сторонами не має. Протягом подружнього життя сторони мали напружені стосунки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З кінця 2021 року, незважаючи на спільне проживання, спільного господарства не ведуть та мають окремі бюджети. ? Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання та SMS повідомлень, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання та SMS повідомлень, подала відзив до суду, у якому зазначила, що сім`я існує формально, спільне господарство з позивачем не ведуть, примирення між сторонами не можливе, проти задоволення позовних вимог не заперечує, бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем, справу просить розглянути без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 26 вересня 1998 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстрованим Виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що на даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу за таких підстав неможливе, крім того суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Враховуючи, що за час розгляду справи у суді примирення сторін не відбулося, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач просив судовий збір не стягувати з відповідача, суд вважає за можливе залишити їх за позивачем.

Outcome: approved