Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позову зазначила, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, зокрема на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, засобів гігієни, іграшок тощо. На підставі викладеного позивачка прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві наданій суду вказала, що прохає розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 51 (а.с. 8). Згідно довідки №24-10/49 від 24 липня 2024 року виданої Східним старостинським округом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [INFO] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідач не надав суду доказів, що він в добровільному порядку виконує свій обов`язок по утриманню дітей та позивачки. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу\~України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1\~T022947.html?pravo=1#798" title="Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,\~наявність у платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини, батьків, дочки, сина,\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,\~у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,\~інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу)\~до досягнення ним повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, суду не надано суду доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, суд дійшов висновку, що він може надавати допомогу на утримання дружини, разом з тим, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також враховуючи те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (1211,20 х2). У відповідності до\~ст. 430 ЦПК\~України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved