Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» через систему «Електронний суд» 18.12.2024 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1153421 від 25.04.2021 в розмірі 27 056,50 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 8 500 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18 556,50 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 25.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1153421, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн. строк позики - 20 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1153421 від 25.04.2021 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 50,00 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 27 056,50 грн.: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18 556,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1153421 від 25.04.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1153421 від 25.04.2021 р. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.12.2024 відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представники позивача не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справубез участі представника, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечують та просять заявлені вимоги задовольнити, 03.02.2025 представник позивача Ґедзь О.В. надіслала заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином в порядку ст. ст. 128-131ЦПК України шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу проживання, на наявні в матеріалах справи інші засоби зв`язку. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом 25.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1153421 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн., строк позики - 20 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора [NUMBER]. (а.с.11) Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено договір №1153421 від 25.04.2021 р., ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор - [NUMBER], час відправки ідентифікатора позичальнику - 25.04.2021 22:52:27, електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор - [INFO] . (а.с.22) Відповідно до п. 4.2. договору позики №1153421, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, у редакції від 11.02.2021, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (12-21) Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 20 днів, однак у самому договорі позики наявна згода відповідача щодо пролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1153421 від 25.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією №b946e665-260f-469d-b713-732496c289c0 від 25.04.2021. (а.с.10) Згідно листа №12/11/24-17 від 12.11.2024 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції №b946e665-260f-469d-b713-732496c289c0 перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1153421. (а.с.22 зв.-23) Згідно довідки № КД-000001896/ТНПП від 07.11.2024, ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення наступної платіжної операції, зокрема, 25.04.2021 [PERSON] перераховано 8 500,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу b946e665-260f-469d-b713-732496c289c0. (а.с.24) Отже, наявні у справі документи від платіжної системи про перерахування коштів на картковий рахунок та платіжної інструкції - мають статус первинного документа, що підтверджує перерахування коштів. Згідно розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором №1153421 від25.04.2021, за період з 25.04.2021 по 17.12.2024, 25.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було видано позику в сумі 8 500 грн., 22.05.2021 відповідачем було сплачено 50,00 грн. процентів, залишок за тілом кредиту 8 500 грн. не змінювався. За кожен день користування кредитом нараховувалися проценти в сумі 169,15 грн.. Нарахування процентів здійснювалося впродовж 110 днів (строк позики - 20 днів, пролонгація строку користування позикою - 90 днів). Таким чином, загальна сума заборгованості склала 27 057,50 грн.: заборгованість за тілом позики - 8 500 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 18 556,50 грн. (а.с.4-6) 26.10.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1153421 від 25.04.2021. (а.с.25 зв.-36) 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1153421 від 25.04.2021. (а.с.37-46) Таким чином ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27 056,50 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 556,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Інших доказів суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Відповідачем не спростовано факт користування наданими за договорами коштами, заперечень щодо незгоди із наданою позикою та розміром нарахованої заборгованості суду не надано, доказів про відсутність заборгованості у розмірах вказаних у розрахунках суду також не надано, а тому позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів за час поза строком дії договору, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування позикою/кредитом із позичальника поза визначеними договорами строками кредитування суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Щодо розміру заборгованості за відсотками за договором №1153421 від 25.04.2021. Так, з копії договору №1153421 від 25.04.2021 (а.с.11) вбачається, що відповідач одержав від ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» позику у розмірі 8500 грн., строком на 20 календарних днів, тобто до 15.05.2021 з процентною ставкою 1.99 % за день. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту в порядку, визначеному розділом 7 Договору - матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 3383 грн (8500 * 1,99% * 20 днів). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам саме в сумі 18 556, 50 грн. оскільки вона нараховані поза межами 20 денного строку кредитування та, відповідно, не були погоджені сторонами. Тому, враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув повністю чи частково кредитні кошти, отримані ним на підставі договору, та враховуючи здійснений судом розрахунок заборгованості, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у сумі 3383 грн, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу адвоката Ткаченко Ю.О. в сумі 3500 грн., які підтверджені належними й допустимими доказами (договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 з додатками №1 (акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги), №2 (акт №1-П від 02.12.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги, у яких міститься детальний опис виконаних робіт і їх вартість у розмірі 3500 грн.), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 12.12.2024, ордер на надання правничої допомоги від 01.11.2024, платіжна інструкція від 12.12.2024 про перерахування ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ткаченко Ю.О. коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у вигляді судового збору у розмірі 1063,90 грн. (11883 грн. * 2422,40 грн. / 27 056,50 грн., де 11883 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 2422,40 грн. сума сплаченого судового збору, 27 056,50 грн. сума заявлених позовних вимог) та у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 1537,17 грн. (11883 грн. * 3500 грн. / 27 056,50 грн., де 3500 грн. - розмір витрат позивача на правничу допомогу). На підставі викладеного,

Outcome: partial