Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою, у якій просить оголосити її усиновлючвачкою [PERSON] , яка народилася [INFO] , записати її матір`ю дитини, батьком дитини записати [PERSON] , змінити прізвище, ім`я та по батькові дитини на [PERSON] , і внести ці зміни актового запису про народження дитини. Заява обґрунтована тим, що 21.10.2024 р. відбулося знайомство [PERSON] з [PERSON] , остання пішла на контакт з [PERSON] та висловила бажання бути усиновленою, проживати разом з [PERSON] та щоб остання стала її матір`ю. Батьки [PERSON] померли, дитину влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю рідної тітки - [PERSON] . З моменту знайомства з дитиною [PERSON] кожен день проводить з нею, ставиться до неї як до рідної, займається її виховання, піклується про неї, забезпечує матеріально. [PERSON] має у власності житло та працевлаштована, може бути усиновлювачкою. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечила. Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, надав висновок від 31.10.2024 р. про доцільність усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] , громадянкою України [PERSON] , та відповідність його інтересам дитини (далі - Висновок від 31.10.2024 р.), у якому вважає, що таке усиновлення є доцільним та відповідає інтересам дитини (а. с. 56 - 57). Розглядаючи заяву, Суд виходить з наступного. Судом з`ясовано, що на підставі направлення від 21.10.2024 р. на знайомство з дитиною № 1 до [PERSON] , до сім`ї якої наказом від 05.09.2024 р. № 153 Міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області влаштовано на тимчасове проживання малолітню дитину, яка у зв`язку зі смертю батьків залишилася без батьківського піклування - [PERSON] (а. с. 27), направлено [PERSON] , яка перебуває на обліку кандидатів в усиновлювачі (а. с. 31). 21.10.2024 р. [PERSON] у присутності, зокрема, [PERSON] , особисто познайомилася з дитиною - [PERSON] , що підтверджується актом про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною (а. с. 32). 29.10.2024 р. [PERSON] написала заяву про бажання усиновити [PERSON] , так як встановлено з нею контакт, що підтверджується протоколом від 30.10.2024 р. бесіди (а. с. 33). Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народилася [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис № 283 від 07.08.2018 р. складено Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області), її батьками є (записані) [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.08.2018 р. (а. с. 22). Таким чином [PERSON] може бути усиновленою. Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] бути усиновлювачкою [PERSON] . При цьому Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується її паспортом громадянина України від 28.04.2001 р. (а. с. 10), тобто вона не молодше двадцяти одного року та старше за дитину, яку бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років. [PERSON] має постійне місце проживання (квартиру, яка належить їх на праві власності), у якому проживає сама, де створені належні умови для проживання, та у якому можливо виділити окрему кімнату та обладнати всім необхідним для розвитку дитини, [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Комп`ютерна академія Шаг Мелітополь", а також є самозайнятою особою, від чого отримує регулярний та стабільний дохід, за станом здоров`я може бути усиновювлювачкою, на території України станом на 02.11.2024 р. є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості та про розшук відсутні, та, крім того, у період з 09.09.2024 р. по 15.09.2024 р. пройшла курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується інформацією від 03.11.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 37), актом обстеження умов проживання від 01.08.2024 р. (а. с. 41), відомостями від 02.08.2024 р. з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків (а. с. 18 - 20), висновком від 05.07.2024 р. про стан здоров`я особи (а. с. 16), випискою від 05.07.2024 р. із постанови лікарсько-консультативної комісії № 13 (а. с. 17), витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості"(а. с.15), довідкою від 16.09.2024 р. № 156 про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 42), Висновком від 31.10.2024 р. (а. с. 56 - 57) Таким чином [PERSON] може бути усиновлювачкою [PERSON] . Відповідно до статей 217 та 220 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , померли: перший - [INFO] , друга - [INFO] , що підтверджується свідоцтвами від 18.10.2024 р. та від 18.10.2024 р. про смерть (а. с. 25, 26), а тому наведені вимоги статей 217, 219 та 220 Сімейного кодексу України у даному випадку не підлягають застосуванню. Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. [PERSON] надала згоду на її усиновлення [PERSON] , що підтверджується протоколом від 30.10.2024 р. бесіди (а. с. 33). Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Як зазначалось вище, орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, надав Висновок від 31.10.2024 р., у якому вважає, що усиновлення [PERSON] [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Суд, зважаючи на наявні матеріали справи та встановлені вище обставини, погоджується з вказаним висновком. Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] здатна забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - [PERSON] , а тому її заява в частині вимоги про оголошення його усиновлювачкою цієї дитини підлягає задоволенню. Частиною третьою статті 228 Сімейного кодексу України визначено, що таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229 - 231 цього Кодексу. З метою забезпечення таємниці усиновлення, зважаючи на статті 229 та 231 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги вік [PERSON] , яка народилася [INFO] , тобто не досягла семи років, Суд вважає за можливе та необхідне записати матір`ю дитини [PERSON] , батьком дитини - [PERSON] (запис провести відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України), змінити прізвище, ім`я та по батькові дитини на [PERSON] .

Outcome: approved