Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

26.11.2024 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що з 23.07.2021 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у березні 2022 року через конфлікти, протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 18.02.2025. [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення, належним чином повідомлений. Разом з позовною заявою долучив заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву відповідач не подала. 31.01.2025 та 13.02.2025 надіслала заяви, в яких просить розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі (вх.1961 від 31.01.2025 та ЕП 444 від 13.02.2025). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 23 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро. У Книзі реєстрації про це зроблено актовий запис № 539 (а.с. 33). Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалося відповідачем, фактичні шлюбні відносини сторін розірвані, подальше спільне життя як подружжя є неможливим, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. З огляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, суд дійшов до висновку, що рішення сторін про розлучення є виваженим і свідомим; причини, з яких вони наполягають на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Позивач в позовній заяві просив не стягувати з відповідача на його користь понесені витрати на оплату судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved