Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

08.12.2020 року позивач АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501217055 у розмірі 122184,63 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 82099,33 грн., по відсотках розмірі 25338,91 гривень, по комісії у розмірі 13546,39 гривень, штрафу в сумі 1200 гривень, а також судові витрати у розмірі 2102 гривні. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк», та відповідачем укладена угода про надання особистого кредиту №501217055 (надалі кредитний договір), за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту. Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23 листопада 2020 року у нього виникла заборгованість у розмірі 122184,63 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 82099,33 грн., по відсотках розмірі 25338,91 гривень, по комісії у розмірі 13546,39 гривень, штрафу в сумі 1200 гривень, яку до теперішнього часу відповідач добровільно не сплатив, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. З витягу до акту приймання-передавання справ та речових доказів Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2022 року вбачається, що на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення змін до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 03.03.2022 №2112-ІХ, якими змінено територіальну підсудність справ, зазначену справу 01.04.2022 року передано до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2024 року зазначену цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2024 року справу прийнято до провадження судді Лук`яненко С.А. та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Луньова А.Г., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись до суду неотриманими з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 16 грудня 2019 року між позивачем АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено угоду про надання особистого кредиту № 501217055, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 82099,83 гривень під 33,00 % річних строком на 36 місяців. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Згідно п. 2 Договору, датою повернення кредиту є 16 грудня 2022 року. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок, відкритий у Банку. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився та згодний з умовами, викладеними в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщена на веб-сторінці банку www.alfabank.ua. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ «Альфа-Банк», відповідачем за кредитним договором не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 23 листопада 2020 року у нього виникла заборгованість у розмірі 122184,63 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 82099,33 грн., по відсотках розмірі 25338,91 гривень, по комісії у розмірі 13546,39 гривень, штрафу в сумі 1200 гривень. 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про найменування АТ «Сенс Банк» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже сума заборгованості за кредитним договором №501217055 від 16 грудня 2019 року за тілом кредиту в розмірі 122184,63 грн. підлягає стягненню з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved