Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, який був укладений 19.10.2013, актовий запис № 99 та залишенням спільної дитини - [PERSON] на вихованні матері до її повноліття. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони виявилися занадто різними людьми по характеру, по поведінці в сім`ї , по поглядам на життя. Сім`я розпалася і її неможливо зберегти в подальшому. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на вихованні матері. Спорів по спільно нажитому майну немає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. 31.01.2025 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить позовну вимогу про залишення спільної дитини - [PERSON] на вихованні матері до її повноліття не розглядати. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 31.01.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 18.02.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, проте 28.01.2025 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте заявою від 28.01.2025 просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 19.10.2013 між позивачем та відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] . За твердженнями позивача, сімейне життя позивача та відповідачки не склалося, оскільки вони виявилися занадто різними людьми по характеру, по поведінці в сім`ї, по поглядам на життя. Сім`я розпалася і її неможливо зберегти в подальшому. Сторони не бажають зберегти сім`ю, що підтверджується поданою позивачем позовною заявою та заявою відповідачки, якою позовні вимоги вона повністю підтримала. Позивач зазначив, що вони неодноразово обговорювали проблеми, які виникли в сім`ї, але це не дало позитивного результату. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою, що підтверджується фактом звернення до суду з заявою та виявленням свого бажання щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги той факт, що сторони подружніх відносин не підтримують, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб між позивачем та відповідачкою підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. від сплати якого при зверненні до суду позивач був звільнений.

Outcome: approved