Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Зміст позовних вимог 27 червня 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 243075,18 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 22.01.2019 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 195000,00 грн. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0 % річних. Відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від 12.03.2020, в якому також є інформація про відсоткові ставки з кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Також позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов назустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, у зв`язку з чим заборгованість станом на 16.06.2024 становить 243075,18 грн, яка складається з: 202435,60 грн - заборгованість за тілом кредиту, 40639,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Позиція сторони відповідача Відповідач вказує, що заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» не свідчить про укладення кредитного договору на умовах, визначених банком. Такий висновок був висвітлений у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, і полягає у тому, що якщо банк не ознайомив клієнта про конкретні умови обслуговування кредитної картки, то вважається, що клієнт повинен оплачувати отриманий кредит на умовах, визначених загальними положеннями Цивільного кодексу України. Відповідач зазначає, що він є власником ТОВ «Юнілайн Україна». Зазначена компанія мала відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк». У порушення правил надання послуг банк в період з лютого 2022 року по травень 2022 року заблокував кошти товариства і фактично призупинив діяльність компанії.. Саме від отриманих прибутків у цей період і планувалось повернення коштів. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року здійснено перехід до розгляду цивільної справи № 754/9333/24 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження. 28 жовтня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 14 листопада 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 754/9333/24 та призначено справу до судового розгляду по суті Представник позивача під час розгляду по суті підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 22.01.2019 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 22.01.2019. Також з матеріалів справи вбачається, що 12.03.2020 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій визначено процентна ставка 37,2% - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] користувався картками: [NUMBER] , строк дії - 05/22, тип - Універсальна GOLD; [NUMBER], строк дії - 03/23, тип - MasterCard World Black Edition; З виписки за договором (а.с. 29-41) вбачається, що [PERSON] в період з 23.01.2019 по 01.01.2023 користувався наданими позивачем кредитним картковим рахунком, а заборгованість почала утворюватись з 29.10.2019. Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором б/н від 22.01.2019, укладеним між ПриватБанком та клієнтом (а.с. 22-27), відповідно до якого у [PERSON] станом на 16.06.2024 наявна заборгованість у загальному розмірі 243075,18 грн, яка складається з: 202435,60 грн - заборгованість за тілом кредиту, 40639,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки про рух коштів на рахунку відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом, АТ «КБ «ПриватБанк» вказує на те, що позичальник не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Суд бере до уваги, що відповідач після отримання карток за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення їх активації, користувався картками, отримував кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку. Суд також враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 16.06.2024 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 202435,60 грн. Слід також зауважити, що укладений у вигляді заяви-анкети кредитний договір від 22.01.2019, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме 202435,60 грн. Щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника від 22.01.2019 процентна ставка за кредитом не зазначена. Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті, та Тарифи, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15). Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 336/6542/21. На підставі викладеного суд відхиляє доводи позивача про те, що підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.01.2019 відповідач погодився з умовами та правилами надання банком послуг. Водночас, 12.03.2020 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій визначено процентну ставку 37,2% - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Таким чином, саме з 12.03.2020 сторонами узгоджено процентну ставку за користування кредитом. За період з 29.10.2019 по 11.03.2020 позивачем нараховано відсотки в сумі 5731,94 грн, які не підлягають стягненню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, підлягають частковому задоволенню в сумі 34907,64 грн. Разом сума задоволених позовних вимог становить 202435,60 грн + 34907,64 грн = 237343,24 грн. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2848,12 грн (237343,24 грн*2916,90 грн/243075,18 грн).

Outcome: partial