Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), зареєстрований 10.08.2019 виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10.08.2019 перебувають з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, а шлюб між ними носить формальний характер. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 02.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 14.01.2025 від відповідача [PERSON] надійшла заява про надання шестимісячного строку на примирення. 17.01.2025 від представника позивача - адвоката Зіненка А.О. надійшло заперечення, оскільки [PERSON] та [PERSON] не ведуть спільне господарство, не проживають однією сім`єю та позивач сплачує у примусовому порядку аліменти. Крім того, позивач має цивільну дружину [PERSON] , яка знаходиться на 14 тижні вагітності, і вони мають намір одружитися. Відповідачка знає про даний факт, проте свідомо затягує розгляд справи. Тому просить відмовити задоволені заявленого клопотання про надання строку на примирення в повному обсязі. Розглянувши клопотання відповідачки [PERSON] про надання шестимісячного строку для примирення, суд приходить до наступного. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою потрібно уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Однак, примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя (постанова ВС від 28.11.2018 у справі № 761/33261/16-ц) Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. Суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя. Вирішуючи клопотання відповідачки про надання строку на примирення, суд враховує категоричну позицію позивача щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї; наявність у нього іншої сім`ї; наявність наказу про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання сина, що свідчить про відсутність фактичних сімейних відносин між подружжям досить тривалий час. Наведене свідчить про те, що надання строку для примирення [PERSON] та [PERSON] не відповідає меті цього інституту - сприяння примиренню подружжя, оскільки надає одній зі сторін можливості зловживати процесуальними правами, тому у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про надання строку для примирення сторін слід відмовити. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.08.2019, що було здійснено виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. В шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] . Частиною першою статті 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, не ведеться спільне господарство, суд вважає, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, тому приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі статей 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved