Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Головацький В.Ф. звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , у зв`язку з чим була відкрита спадщина. Однак в строк, передбачений ч.1\~ст. 1270 ЦК України, позивач як спадкоємець спадщину не прийняв, оскільки не знав про наявність складеного заповіту. А тому просить суд визначити позивачеві додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини з дня набрання рішення законної сили. В судове\~засідання прибув\~позивач [PERSON] ,\~також його інтереси як позивача представляє представник адвокат Головацький В.Ф., котрий підтримав позовні вимоги. Представник Козівської селищної ради в судове засідання не прибув, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Козівська селищна рада позов [PERSON] просить розглянути справу без участі їхнього представника, при вирішенні справи по суті покладається на думку суду. Даний позов зареєстровано в суді 27.12.2024. Згідно з ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 30.12.2024 відкрито провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту [PERSON] , складеного 15.02.2017, посвідченого секретарем Будилівської сільської ради с.Будилів Козівського району Тернопільської області, [PERSON] заповіла майно [PERSON] . Відповідно до вимог ст.\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] своєчасно не звернувся до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, оскільки не був обізнаний про існування заповіту, проживає не за місцем відкриття спадщини, про існування заповіту йому ніхто не розповідав, про його існування він довідався лише в кінці серпня на початку вересня 2024 року, коли звернувся до органу місцевого самоврядування щодо оформлення речових прав на земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] , тобто, враховуючи усі обставини справи, він пропустив строк подачі заяви з причин, які суд вважає поважними. Бережанською державною нотаріальною конторою 16.11.2024 позивачеві відмовлено у прийнятті заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропуском позивачем шестимісячного строку для подання такої заяви. Не можна\~застосовувати відповідальність\~у вигляді\~позбавлення права\~отримати спадщину\~за невиконання\~умови закону\~(подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~у встановлений\~строк)\~до особи,\~яка не\~знала про\~виникнення обставини,\~яка передбачає\~виникнення у\~неї такого\~права на\~отримання спадщини\~та обов?язку\~вчинити певні\~дії для\~цього.\~Не можна\~не виконати\~те,\~про що\~навіть не\~знав. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Воля спадкодавця, який старанно розпорядився своїм майном на випадок смерті, не може бути порушена з формальних підстав і міркувань. Позивач довів, що не знав про існування заповіту на його ім`я. У матеріалах справи немає доказів, що позивач достовірно знав про існування заповіту на його ім`я, але нічого не зробив для оформлення спадщини. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц (провадження№ 61-5609св19), від 21.09.2020 у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19), від 18.03.2021 у справі № 638/16467/19 (провадження№ 61-14654св20), від 28.05.2021 у справі № 688/106/20 (провадження № 61-18383св20). Водночас, суд також враховує, що позивач не є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Також суд враховує незначний термін пропуску позивачем визначеного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів позивача у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визначити позивачу додатковий строк, з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved