Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

10.10.2024 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить стягнути з [PERSON] на користь держави Україна в її особі шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, в розмірі 2 508 гривень 06 копійок. В обґрунтування позовних вимог Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) зазначила, що ними виявлено факт незаконного знищення дерев громадянином [PERSON] на території Саф`янівської сільської ТГ Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту). Дане правопорушення зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення № Г-000012 від 03 лютого 2021 року та постанові про накладення адміністративного стягнення № 000171 від 04 лютого 2021 року. У результаті зазначених порушень державі нанесено шкоду на загальну суму 2 508 гривень 06 копійок, яку розраховано відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників» (додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» від 23.07.2008 року № 665). Ухвалою судді Бальжик О.І. від 06.11.2024 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.21). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Стаття 16 Конституції України проголошує, що обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Стаття 1 ЛК України передбачає, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень (пункт 5 частини першої статті 64 ЛК України). Відносини у галузі охорони навколишнього природнього середовища в Україні регулюється Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XII від 25.06.1991 року (надалі - Закон № 1264-XII), Законом України «Про рослинний світ» № 591-XIV від 09.04.1999 року (надалі - Закон № 591-XIV), Лісовим кодексом України, а також іншими законодавчими актами України. Розділом VІІІ Закону № 1264-XII врегульовано питання державного контролю і нагляду у галузі охорони навколишнього природного середовища. Стаття 34 Закону № 1264-XII визначає, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами. За змістом пункту «в» частини першої статті 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу. Частиною 1 статті 167 ЦК України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 ЦК України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до статей 6, 25, 36, Закону № 591-XIV Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Отже, позивач є уповноваженим Державою органом, який виступає від імені Держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Судом встановлено, що Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2020 р. № 802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» та згідно наказу Державної екологічної інспекції України № 502 від 22 грудня 2020 року «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)» забезпечує здійснення функцій та повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища з 23 грудня 2020 року та є правонаступником Державної екологічної інспекції у Одеській області. Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) області (далі - Інспекція) 03.02.2021 року виявлено факт незаконного знищення дерев громадянином [PERSON] на території Саф`янівської сільської ТГ, Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту). Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від №Г-000012 від 03 лютого 2021 року за ст. 65-1 КУпАП та ст.ст.10, 40 Закону України «Про рослинний світ» (а.с.7-8). Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу від 04.02.2021 за № 000171 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень (а.с.9-10). Відповідно до статті 67 ЛК України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Відповідно до статті 5 Закону № 1264-XII державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Згідно зі статтею 68 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Статтею 69 ЛК України передбачено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Стаття 70 ЛК України визначає, що заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до статті 107 ЛК України, статті 69 Закону № 1264-XII підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. У судовому засіданні встановлено, що відповідач вчинив правопорушення у вигляді рубки деревини породи «сафора» без відповідного дозволу, а саме лісорубного квитка. Вина Відповідача у скоєнні правопорушення по заподіянню шкоди державі, підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами у справі. Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) за наслідком рубки дерева здійснено заміри по встановленню суми збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, за наслідком чого здійснено розрахунок розміру збитків. Пунктом 10 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 за № 255 (надалі - Положення), встановлено, що Інспекція має право розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції (чинним на момент виникнення спірних відносин). Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» (надалі - Такса). Згідно з розрахованим відповідно до Такси розрахунком збитків, заподіяних внаслідок пошкодження зелених насаджень, розмір заподіяної шкоди становить 2 508 гривень 06 копійок. Пунктом 7 розділу II Положення передбачено, що Держекоінспекція має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Так, Інспекція зверталась до відповідача з претензією №21 від 16.02.2021 року про необхідність добровільно відшкодувати суму нанесених державі збитків, які утворились внаслідок здійснення ним правопорушення, передбаченого статтями 68, 69 Закону № 1264-XII, статтею 40 Закону № 591-XIV, статтею 10 ЛК України. Жодної відповіді від відповідача на претензію не надійшло. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, відповідач, як особа, яка неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму нанесеної Державі шкоди в розмірі 2 508 гривень 06 копійок. Відповідно до частини другої статті 47 Закону № 1264-XII, роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.05.2003 року №21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17.06.2003 року №06/10-576 від 17.06.2003 року грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відтак, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов у повному обсязі, заперечень проти наданого позивачем розрахунку не надав, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved