Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Полтавською районною державною нотаріальною конторою 15.03.2017, заведено спадкову справу за №131/2017 після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Дані про інших спадкоємців відсутні. Викладене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2024 №02-31/728. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудми, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0, 25 га, кадастровий №5324083201:01:001:1539, за адресою: [ADDRESS] ; 21/31 частка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, плошею 0,31 га, №5324083201:01:001:1543 за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2024 №0-31/728, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок та земельні ділянки, що входять до складу спадкового майна, за спадкодавцем не зареєстровані, крім того, право власності на земельні ділянки зареєстровано за іншою особою. У зв`язку з цим, просить визнати за [PERSON] та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частці за кожною на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який відповідає наступним характеристикам: житловий будинок «A-1,а,а1» загальною площею - 30,4 м.кв., житловою площею - 15,1 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», вбиральня «В»; ворота, хвіртка, огорожа №1,3; колодязь №2; право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частці за кожною на земельну ділянку для будівництва на обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий №5324083201:01:001:1539, за адресою: [ADDRESS] , одночасно скасувавши рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на вказану земельну ділянку (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61208753 від 28.10.2021, номер відомостей про речове прав: 44706510); право власності в порядку спадкування за законом по 105/310 часток за кожною на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,31 га, кадастровий №5324083201:01:001:1543, за адресою: с. Мачухи Полтавського району Полтавської області одночасно змінивши розмір частки [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) у праві власності на вказану земельну ділянку з «1» на «10/31». У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник [PERSON] не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог поклався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Представник Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Болотніков А. С. надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області Крамар Вікторія Вікторівна у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином подомленою, заяви про розгляд справи без участі не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.09.2004, гр. [PERSON] передав, а гр. [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0, 46 га з належних власнику 0, 56 га, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходится в [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку A-1, житловою площею - 15,1 м.кв., сараю літ. Б, вбиральні літ. В; воріт-хвіртки, огорожі №1,3; колодязя 1/2 частина №2 (а. с. 10). \~ \~ \~ \~Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №131953 від 22.09.2004 підтверджено, що договір купівлі-продажу від 22.09.2004 нотаріально посвідчений за реєстровим № 6487 приватним нотаріусом Москівець В. А., відчужував [PERSON] , набувач [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно схеми відчуження від 21.08.2004, яка надана для оформлення договору купівлі-продажу, земельна ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0, 46 га складається з: рілля - 0,36 га, багаторічні насадження - 0,04 га, під будівлями - 0,06 га із земель гр. [PERSON] , наданих йому в приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, в с. Мачухи, Мачухівської сільської ради, Полтавського району, Полтавської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку І-ПЛ №013995 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 52 років згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита 15.03.2017 спадкова справа №131/2017 після померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 85-87) З матеріалів спадкової справи №131/2017 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини за законом за померлим [INFO] [PERSON] звернулись дочка померлого [PERSON] та [PERSON] (а. с. 82,83). Відповідно до довідки сільського голови Мачухівської сільської ради №372 від 15.03.2017 зазначено, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживав в [ADDRESS] без реєстрації. Земельна ділянка 0,46 га приватизована, інших членів двору не має (а. с. 84). \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-31/728 від 07.09.2024 відмовлено гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у видачі свідоцтв про право спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва на обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 01,25 га, кадастровий №5324083201:01:001:1539, за адресою: [ADDRESS] , частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 31 га, кадастровий №5324083201:01:001:1543, за адресою с. Мачухи, Полтавського району, Полтавської області 9 (а. с. 8,9). \~ \~ \~ \~У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом зазначено, що спадкоємцями надано Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.09.2004, зареєстрований в реєстрі за №6487, згідно якого [PERSON] , а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,46 га з належних власнику 0, 56 га. У власності [PERSON] залишається частина земельної ділянки кадастровий №5324083201:01:001:1543, площею 0,1000 га. Право власності на вищезначене нерухоме майно [PERSON] не зареєстрував. Крім того, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровим №5324083201:01:001:1539 та №5324083201:01:001:1543 зареєстроване 25.10.2021 за [PERSON] . Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] не зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0,31 га. Крім того, право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано іншою особою.(а.с.8) \~ \~ \~ \~Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вказано, що відносно земельної ділянки для будівництва на обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий №5324083201:01:001:1539, за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,31 га, кадастровий №5324083201:01:001:1543, за адресою: с. Мачухи Полтавського району Полтавської області була проведена Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради державна реєстрація права власності 25.10.2021 на [PERSON] (а. с. 12,13). \~ \~ \~ \~Також, як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав, земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий №5324083201:01:001:1539 та земельну ділянку площею 0,31 га, кадастровий №5324083201:01:001:1543 було зареєстровано на [PERSON] державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області Крамар В. В. (а. с. 14). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України), а ч.2 цієї статті передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 334 ЦК України (в редакції станом на 01.01.2004, тобто на дату укладання договору купівлі-продажу) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. При цьому суд враховує правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 22 червня 2021 року по справі №334/3161/17 відповідно до яких до 01 січня 2013 року право власності у набувача нерухомого майна виникало за правилами частини четвертої статті 334 ЦК України - з моменту державної реєстрації договору як правочину. З матеріалів справи убачається, що договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.09.2004 був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Москівець В. А. та зареєстровано в реєстрі №6487. Підтвердженням державної реєстрації правочину є витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правлочинів №131956 наданий представником позивачів. Наведене свідчить про те, що [PERSON] (набувач нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 22.09.2004) набув право власності на земельну ділянку площею 0, 46 га з належних власнику 0, 56 га, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходится в [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який відповідно до законодавства був зареєстрований нотаріусом. Особа, яка здійснила державну реєстрацію правочину відповідно до статті 334 ЦК України, набула титул власника майна. У свою чергу, необхідність реєстрації права на нерухоме майно (до 01.01.2013) не впливала на виникнення в набувача нерухомості прав власника на це майно. Проведена реєстрація 25.10.2021 [PERSON] згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровим №5324083201:01:001:1539 та №5324083201:01:001:1543 не свідчить про набуття ним права власності на зазначені земельні ділянки. А тому, право власності [PERSON] на вищевказане майно припинилося з моменту його відчуження. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.1,3.\~ст.1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За таких обставин до позивачів як спадкоємців першої черги в порядку спадкування за заповітом/законом за померлим [PERSON] перейшло право власності на спірне нерухоме майно по 1/2 частини за кожною. Отже, частки [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер 5324083201:01:001:1539 за адресою: [ADDRESS] складають по 1/2 за кожною. Враховуючи, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5324083201:01:001:1543, площею 0,31 га належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 21/31 частка (0,31-0,10 га) та [PERSON] - 10/31 часток, тому частки [PERSON] та [PERSON] на зазначену земельну ділянку площею 0,21 га (0,31-0,10 га) складають по 105/310 за кожною. Відповідно до положень ст.317, ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачів на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно позивачів, а тому, за викладених вище обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved