Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2024 і до повноліття дитини, а також на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20.12.2024 і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позов вмотивовано тим, що з 12.01.2023 вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.07.2023 серія [NUMBER] , актовий запис № 509. На даний час дитина проживає з нею на постійній основі. З причин постійного виникнення непорозумінь у родині та різних оглядів на життя, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 01.10.2024 між сторонами шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач виїхав з квартири, в якій сторони проживали спільно. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Ухвалою суду від 13.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явились. У заяві від 20.02.2025 позивач просила розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У заяві від 20.02.2025 відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. У шлюбі [PERSON] з [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.07.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №\~509 від 19.07.2023) (а.с. 13). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 01.10.2024 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 17-20). З пояснень позивача слідує, що відповідач належної фінансової допомоги на утримання дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, не надає. Вказана вище фінансова допомога необхідна дитині та позивачу для самозабезпечення та підтримання нормального рівня життя. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі СК України) \~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, вимоги ст.\~182\~СК\~України,\~згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов`язок батьків щодо утримання дитини, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати (доходів), беручи до уваги насамперед інтереси дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на те, що\~відповідач позов визнав, є працездатним, ним не надано доказів, що на його утриманні є інші непрацездатні особи або перешкоди для праці, пов`язані із його станом здоров`я, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягувати кошти (аліменти) на утримання дитини в розмірі\~1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 06.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Такий розмір аліментів, на переконання суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби та стан здоров`я дитини, буде сприяти можливості отримати право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та забезпечить належний рівень проживання дружини [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має самостійного заробітку. Частиною 1 ст.\~77, ч.\~1 ст.\~79 СК України\~визначено, що аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги законні і підлягають задоволенню повністю. На підставі п.\~1 ч.\~1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України \~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений\~Законом України «Про судовий збір»\~в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved