Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

09.02.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири до ТОВ «Вірідіс Буд». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 29.11.2020 року сталося залиття зазначеної вище квартири гарячою водою з системи центрального опалення. Позивачі, звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, зазначають, що таке залиття сталося з вини відповідача ТОВ «Вірідіс Буд», оскільки вони проводили ремонтні роботи покрівлі будинку [ADDRESS] , де знаходиться квартири [ADDRESS] , співвласниками якої є позивачі і яка зазнала пошкоджень, внаслідок залиття. На підтвердження зазначеного позивачами надано суду лист від 27.11.2020 року, адресований ректору Національного університету біоресурсів і природокористування України Ніколаєнку С.М. від ТОВ «Вірідіс Буд» про те, що останні 27.11.2020 року приступили до виконання капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Замовником відповідних робіт є управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (т. 1, а.с. 28). Слід також зазначити, що в процесі розгляду справи судом з`ясовано, що житловий будинок [ADDRESS] на той час, коли мали місце зазначені вище події, був відомчим будинком Національного університету біоресурсів і природокористування України. Також позивачами надано суду договір підряду № 01-12-1 від 01.12.2020 року, що укладений між управлінням житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в особі начальника Ткачука В.М., як замовником та ТОВ «Вірідіс Буд», як підрядником. Предмет договору: в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1.) (т. 1, а.с. 29-36). 30.11.2020 року позивач [PERSON] листами повідомив начальника управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Ткачука В.М. та ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України Ніколаєнка С.М. про факт залиття 29.11.2020 року квартири [ADDRESS] , співвласником якої він є та просив забезпечити можливість отримання офіційного висновку щодо причин залиття із системи централізованого опалення та хто є заподіювачем шкоди (т. 1, а.с. 37, 38). Як видно зі змісту листа проректора з навчально-науково-виробничих питань і адміністративно-господарської діяльності Національного університету біоресурсів і природокористування України [PERSON] від 30.11.2020 року адресованого начальнику управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Ткачуку В.М., останній повідомив, що 29.11.2020 року під час проведення робіт по капітальному ремонту покрівлі відомчого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , представниками підрядної організації ТОВ «Вірідіс Буд» було пошкоджено трубопровід центрального опалення на горищі. Внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення сталося залиття квартир та нанесення матеріальних збитків власникам, а саме: кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] і кв. [ADDRESS] - [PERSON] . Просив 01.12.2020 року об 11 год. 00 хв. створити комісію та прислати представників замовника і підрядника для складання актів залиття квартир при виконанні робіт капітального ремонту покрівлі підрядною організацією ТОВ «Вірідіс Буд» та вирішення питання щодо відшкодування нанесених матеріальних збитків власникам квартир (т. 1, а.с. 39). Як видно зі змісту актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складених 02 та 07.12.2020 року, 29.11.2020 року в чотирьох поверховому будинку [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] на четвертому поверсі трапилось залиття гарячою водою системи центрального опалення. Описано пошкодження квартири. Комісія дійшла висновків, що шкода заподіяна працівниками ТОВ «Вірідіс Буд» внаслідок порушення правил проведення ремонтних робіт, а саме - незабезпечення захисту трубопроводу системи централізованого опалення при заміні частини несучої конструкції даху. Директор ТОВ «Вірідіс Буд» від підпису зазначених актів відмовився, про що зроблені відповідні записи в обох актах (т. 1, а.с. 19-22, 23-26). За даними висновку № ED-1725-6-1685.20 експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, складеного 24.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження майна, що знаходилося на момент залиття у квартирі [ADDRESS] складає 41 842, 46 грн. (т. 1, а.с. 40-64). Відповідно до висновку № ED-1702-1-1698.20 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 13.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні ванної кімнати № 3, вбиральні № 4, житлових кімнат № 5, № 6 і № 7 квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень, завданих залиттям, станом на момент складання висновку становить 191 159, 00 грн. (т. 1, а.с 65-111). Крім того, позивачі з метою осушення квартири змушені були брати в оренду осушувач повітря, що підтверджується договором оренди № 8972 від 30.12.2020 року. Загальна вартість оренди обладнання склала 1 425, 00 грн., що підтверджується актом здачі приймання обладнання від 05.01.2021 року (т. 1, а.с. 156-157, 158). Разом позивачами заявлено суму до стягнення за матеріальну шкоду у розмірі 234 426, 46 грн. Позивач [PERSON] також просив відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки факт пошкодження єдиного житла завдав йому душевних страждань, через неможливість вільно проживати у квартирі було порушено його нормальні життєві зв`язки. [INFO] померла позивачка [PERSON] . Її спадкоємцями та, відповідно, правонаступниками є її діти, які також є позивачами у справі, що розглядається - [PERSON] та [PERSON] . Просили стягнути на користь: [PERSON] 78 142, 16 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 70 000, 00 грн. моральної шкоди; [PERSON] 78 142, 16 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири; частку коштів померлої [PERSON] на відшкодування шкоди у розмірі 78 142, 14 грн. стягнути на користь [PERSON] та [PERSON] , як правонаступників [PERSON] у розмірі на кожного, тобто по 39 071, 07 грн. 22.02.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., після усунення недоліків, постановлено ухвали про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. 21.04.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У зв`язку з наказом голови Голосіївського районного суду № 21-ОС від 16.02.2022 року суддя Слободянюк А.В. тимчасово переведена шляхом відрядження на роботу на посаду судді Дніпровського районного суду міста Києва, для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік. На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва, але не виключно, керівником апарату Голосіївського районного суду міста Києва видано розпорядження № 180 про призначення автоматизованого розподілу цивільної справи № 752/4146/21, провадження № 2/752/1836/22. Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва, 23.02.2022 року справа № 752/4146/21, провадження № 2/752/1836/22 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г. 10.01.2023 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 12.12.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва у судовому засіданні постановлено протокольні ухвали з занесення до журналу судового засідання про залучення до участі у справі третьої особи - Національний університет біоресурсів і природокористування України, а також про залучення правонаступників [PERSON] та [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] 12.12.2023 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до змісту якого, ТОВ «Вірідіс Буд» заперечували проти позову у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні. 22.11.2024 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про поновлення судового розгляду після виходу до нарадчої кімнати для вчинення процесуальних дій на витребування у позивачів та дослідження судом оригіналів актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02 та 07 грудня 2020 року. У судовому засіданні 17 лютого 2025 року сторони відсутні. Позивачі подали заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача подав заяву, відповідно до змісту якої заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових пояснень та будь-яких клопотань на адресу суду не направляли. Врахувавши думку позивачів, представника відповідача під час розгляду справи по суті, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 29.11.2020 року сталося залиття зазначеної вище квартири гарячою водою з системи центрального опалення. Позивачі, звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, зазначають, що таке залиття сталося з вини відповідача ТОВ «Вірідіс Буд», оскільки вони проводили ремонтні роботи покрівлі будинку [ADDRESS] , де знаходиться квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є позивачі і яка зазначала пошкоджень, внаслідок залиття. На підтвердження зазначеного позивачами надано суду лист від 27.11.2020 року, адресований ректору Національного університету біоресурсів і природокористування України Ніколаєнку С.М. від ТОВ «Вірідіс Буд» про те, що останні 27.11.2020 року приступили до виконання капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Замовником відповідних робіт є управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (т. 1, а.с. 28). Слід також зазначити, що в процесі розгляду справи судом з`ясовано, що житловий будинок [ADDRESS] на той час, коли мали місце зазначені вище події, був відомчим будинком Національного університету біоресурсів і природокористування України. Також позивачами надано суду копію договір підряду № 01-12-1 від 01.12.2020 року, що був укладений між управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в особі начальника Ткачука В.М., як замовником та ТОВ «Вірідіс Буд», як підрядником. Предмет договору: в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт з капітального ремонту покрівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1.) (т. 1, а.с. 29-36). 30.11.2020 року позивач [PERSON] листами повідомив начальника управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Ткачука В.М. та ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України Ніколаєнка С.М. про факт залиття 29.11.2020 року квартири [ADDRESS] , співвласником якої він є та просив забезпечити можливість отримання офіційного висновку щодо причин залиття із системи централізованого опалення та хто є заподіювачем шкоди (т. 1, а.с. 37, 38). Як видно зі змісту листа проректора з навчально-науково-виробничих питань і адміністративно-господарської діяльності Національного університету біоресурсів і природокористування України [PERSON] від 30.11.2020 року адресованого начальнику управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Ткачуку В.М., останній повідомив, що 29.11.2020 року під час проведення робіт по капітальному ремонту покрівлі відомчого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , представниками підрядної організації ТОВ «Вірідіс Буд» було пошкоджено трубопровід центрального опалення на горищі. Внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення сталося залиття квартир та нанесення матеріальних збитків власникам, а саме: кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] ; кв. [ADDRESS] - [PERSON] і кв. [ADDRESS] - [PERSON] . Просив 01.12.2020 року об 11 год. 00 хв. створити комісію та прислати представників замовника і підрядника для складання актів залиття квартир при виконанні робіт капітального ремонту покрівлі підрядною організацією ТОВ «Вірідіс Буд» та вирішення питання щодо відшкодування нанесених матеріальних збитків власникам квартир (т. 1, а.с. 39). Як видно зі змісту актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складених 02 та 07.12.2020 року, 29.11.2020 року в чотирьох поверховому будинку [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] на четвертому поверсі трапилось залиття гарячою водою системи центрального опалення. Описано пошкодження квартири. Комісія дійшла висновків, що шкода заподіяна працівниками ТОВ «Вірідіс Буд» внаслідок порушення правил проведення ремонтних робіт, а саме - незабезпечення захисту трубопроводу системи централізованого опалення при заміні частини несучої конструкції даху. Директор ТОВ «Вірідіс Буд» від підпису зазначених актів відмовився, про що зроблені відповідні записи в обох актах (т. 1, а.с. 19-22, 23-26). За даними висновку № ED-1725-6-1685.20 експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, складеного 24.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження майна, що знаходилося на момент залиття у квартирі [ADDRESS] складає 41 842, 46 грн. (т. 1, а.с. 40-64). Відповідно до висновку № ED-1702-1-1698.20 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 13.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні ванної кімнати № 3, вбиральні № 4, житлових кімнат № 5, № 6 і № 7 квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень, завданих залиттям, станом на момент складання висновку становить 191 159, 00 грн. (т. 1, а.с 65-111). Крім того, позивачі з метою осушення квартири змушені були брати в оренду осушувач повітря, що підтверджується договором оренди № 8972 від 30.12.2020 року. Загальна вартість оренди обладнання склала 1 425, 00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання обладнання від 05.01.2021 року (т. 1, а.с. 156-157, 158). Разом позивачами заявлено суму до стягнення за матеріальну шкоду у розмірі 234 426, 46 грн. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності своєї вини несе відповідач. Згідно усталеної судової практики при розгляді позовів про відшкодування шкоди необхідно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними /діями/ і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Встановлено, що факт залиття квартири позивачів 29.11.2020 року підтверджений актами про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеними 02 та 07.12.2020 року, що не спростовано відповідачем. Причиною залиття квартири позивачів у зазначених вище актах вказано - порушення ТОВ «Вірідіс Буд» правил проведення ремонтних робіт, а саме - незабезпечення захисту трубопроводу системи централізованого опалення при заміні частини несучої конструкції даху. Посилання відповідача ТОВ «Вірідіс Буд» на те, що позивачами не доведено вину відповідача у завданні шкоди позивачам внаслідок залиття їх квартири, є безпідставними та не узгоджується із приписами ста. 1166 ЦК України, оскільки цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (заподіювача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 757/31418/15-ц (провадження № 61-17928св18). Відповідач ТОВ «Вірідіс Буд» не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Судом враховуються надані позивачами доказами на підтвердження розміру матеріальної шкоди, а саме: -висновок № ED-1725-6-1685.20 експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, складений 24.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження майна, що знаходилося на момент залиття у квартирі [ADDRESS] складає 41 842, 46 грн.; -висновок № ED-1702-1-1698.20 будівельно-технічного експертного дослідження, складений 13.01.2021 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на замовлення [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщенні ванної кімнати № 3, вбиральні № 4, житлових кімнат № 5, № 6 і № 7 квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень, завданих залиттям, станом на момент складання висновку становить 191 159, 00 грн.; -договір оренди осушувача № 8972 від 30.12.2020 року. Загальна вартість оренди обладнання склала 1 425, 00 грн., що підтверджується актом здачі- приймання обладнання від 05.01.2021 року. Зазначені звіти, договір оренди осушувача та акт здачі-приймання, з боку відповідача, жодним чином, не спростовані, а обсяг пошкоджень зафіксованих оцінювачем у квартирі позивачів узгоджується з обсягом виявлених слідів залиття та пошкоджень, зафіксованих у актах про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складених 02 та 07.12.2020 року. На підставі зазначеного вище, виходячи з приписів ст. ст. 76-78, 102, 106 ЦПК України, надані звіти, договір та акт є належними та допустимими доказами. Таким чином, встановивши, що позивачі довели розмір завданої матеріальної шкоди у розмірі 234 426, 46 грн., протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, суд доходить висновку, що завдана позивачам шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Встановивши доведеним факт залиття квартири [ADDRESS] , яка належить позивачам [PERSON] та [PERSON] , вину відповідача, яка ним не спростована, що підтверджується актами про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеними 02 та 07.12.2020 року, а розмір завданої шкоди майну позивачів, підтверджений відповідними звітами, договором оренди осушувача та актом здачі-приймання, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог про стягнення майнової шкоди. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт заподіяння мйнової шкоди позивачам. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Подібні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року у справі № 61/8496/15-ц, провадження № 14-154цс19. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Вину у завданні шкоди позивачам внаслідок залиття їх квартири, відповідач належними та допустимими доказами не спростував. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доводи відповідача про недоведеність факту того, що прорив трубопроводу стався в результаті його дій є безпідставними, оскільки зазначений факт зафіксовано в актах про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складених 02 та 07.12.2020 року, які визнаються судом, як належні та допустимі доказ протиправності дій відповідача. Суд враховує також те, що форма актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складених 02 та 07.12.2020 року, відповідає встановленій формі акта, визначеній наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття. Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що пошкодження трубопроводу є наслідком зміненої конструкції підвідного трубопроводу теплоносія в порівнянні з існуючими (проектними), що є результатом бездіяльності обслуговуючої організації зазначеного будинку. На підтвердження зазначеної обставини, ТОВ «Вірідіс Буд» не надано суду жодного доказу. Відповідач також жодним чином не спростував заявлений позивачами до відшкодування розмір майнової шкоди, а позивачі довели наявність саме такого розміру майнової шкоди належними та допустимими доказами, зокрема, звітами, договором про оренду осушувача та актом здачі-приймання. Таким чином, встановивши, що позивачі довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, суд дійшов висновку, що завдана позивачам майнова шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Слід також зазначити, що [INFO] померла позивачка [PERSON] . Її спадкоємцями та, відповідно, правонаступниками є її діти, які також є позивачами у справі, що розглядається - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно, з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення шкоди, завданої залиттям квартири у повному обсязі, відповідно, частка коштів померлої [PERSON] на відшкодування шкоди у розмірі 78 142, 14 грн. має бути стягнута на користь її правонаступників у розмірі на кожного, тобто по 39 071, 07 грн. Щодо стягнення моральної шкоди на користь позивача [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд, вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди враховує те, що в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт пошкодження належної позивачу квартири, що є наслідком її залиття. Так, позивач тривалий час був позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, вільно користуватися житловим приміщенням, бо відповідач вчинив протиправну бездіяльність та ухилився від добровільного вирішення спору. Тому, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка була визнана винною в спричиненні шкоди, тобто відповідачем. У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди, в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи, незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц)». Разом з тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем до відшкодування у 70 000,00 грн., є необґрунтовано завищеним, а тому з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку, що з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 14 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Вірідіс Буд», третя особа Національний університет біоресурсів і природокористування України про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, підлягають частковому задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 044, 26 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 1 570, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial