Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

03 лютого 2025 року заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє представниця [PERSON] , заінтересовані особи Служба у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області і [PERSON] , звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 01.04.2008. На теперішній час заявниці виповнилося повних 16 років. Зазначала, що у квітні 2022 року заявниця познайомилася із батьком їхнього сина [PERSON] , [INFO], та після нетривалих зустрічей вони почали спільно проживати за місцем проживання [PERSON] у с. Присліп Хустського району Закарпатської області, а вже у липні 2023 року заявниця завагітніла та в квітні 2024 року народила сина [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний запис за № 66 та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18.04.2024. Указувала і на те, що після народження дитини батько [PERSON] , не маючи бажання здійснювати догляд та виховання за дитиною, покинув заявницю і почав проживати в іншому місці. Увесь час із моменту народження дитини заявниці допомагає матір, яка не заперечує проти надання [PERSON] повної цивільної дієздатності. При цьому батько заявниці покинув матір заявниці коли та ще була вагітною нею. Стверджувала, що для повноцінного здійснення прав та інтересів дитини заявниця вимушена звертатися до різних органів державної влади та інстанцій, але будучи неповнолітньою і маючи лише часткову цивільну дієздатність, це не дозволяє [PERSON] повноцінно здійснювати свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина. Посилаючись на наведені вище обставини просила суд надати [PERSON] , [INFO] , повну цивільну дієздатність. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року цю заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] та її представниця [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представниця заявниці [PERSON] - [PERSON] подала 25.02.2025 до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити, а справу розглянути без її участі. Представниця заінтересованої особи служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Плискач Ю. у судове засідання не з`явилася, однак подала суду 25.02.2025 заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Додаткових пояснень, клопотань по справі не має. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, проте з матеріалів справи видно, що вона подала заяву від 03.02.2025 з приводу того, що не заперечує щодо надання повної цивільної дієздатності своїй дочці [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин суд доходить висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного й обґрунтованого судового рішення. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з частинами 1-3 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, установлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ установлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Главою 3 розділу ІV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 301 ЦПК України заява неповнолітньої особи, яка досягла шістнадцятирічного віку, про надання їй повної цивільної дієздатності у випадках, установлених Цивільним кодексом України, за відсутності згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника подається до суду за місцем її проживання. У заяві про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності повинні бути викладені дані про те, що неповнолітня особа, зокрема є матір`ю чи батьком дитини відповідно до актового запису цивільного стану (ст. 302 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). За положеннями частин 1, 2 ст. ст. 35 ЦК України повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана батьком або матір`ю дитини. Надання повної цивільної дієздатності провадиться за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду. Судом установлені такі обставини: Із паспорту громадянина України, виданого на ім`я заявниці [PERSON] убачається, що така народилася [INFO] , тобто має повних 16 років на час звернення до суду (а.с.5). Як видно зі свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER] від 01.04.2008, її батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2024, виданого Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 66, заявниця [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно зі заявою матері заявниці [PERSON] - [PERSON] від 03.02.2025, то вона не заперечує щодо надання її доньці [PERSON] , [INFO] , повної цивільної дієздатності (а.с.11). Відповідно до частин 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey, заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII). Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, суд уважає, що обставини, передбачені ч. 1 ст. 35 ЦК України, для надання фізичній особі повної цивільної дієздатності, а саме досягнення фізичною особою 16 років та запис її в свідоцтві про народження дитини матір`ю, а також обставини, передбачені ч. 2 ст. 35 ЦК України, щодо відсутності згоди батька заявниці знайшли своє підтвердження під час установлення обставин та перевірки цих обставин відповідними доказами. Водночас наведені заявницею причини для надання їй повної цивільної дієздатності є об`єктивними та відповідають вимогах закону. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними відповідними доказами у справі, а відтак її заява підлягає до задоволення. За загальним правилом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження понесені учасниками справи судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved