Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2024 року представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - Мельник І.В. (надалі - ТДВ «Експрес Страхування») за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просять стягнути з боржника [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6299,94 грн. за пошкоджений ним внаслідок ДТП транспортний засіб, у межах перевищення встановлених лімітів за шкоду, заподіяну майну за договором страхування та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 04 жовтня 2023 року між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування на транспорті, за умовами якого застрахований автомобіль «Opel Grandland» д.н.з [NUMBER] . 08 листопада 2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем марки «ВАЗ 1111», д.р.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Opel Grandland» заподіяні механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ 1111» застрахована в ПАТ «Оранта», відповідно до полісу №ЕР/213121626. ПАТ ТДВ «Експрес Страхування», виконуючи зобов`язання за договором страхування, сплатило на рахунок СТО Філія «Автоцентр на Столичному» ТОВ «Українська Автомобільна Корпорація» (надалі - СТО Філія «Автоцентр на Столичному» ТОВ «УАК») страхове відшкодування у розмірі 166299,94 грн. 19 січня 2024 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ПАТ «Оранта» із Заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/ 213121626. 28 лютого 2024 року від ПАТ «НАСК «Оранта» на рахунок Позивача надійшли грошові кошти у розмірі 160 000,00 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованим залишилося виплачене страхове відшкодування в сумі 6 299,94 грн., яке підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 20 січня 2025 року. 20 січня 2025 року судове засідання по розгляду справи знято з розгляду, у зв`язку з перебування судді на лікарняному. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Судова повістка та копія ухвали про відкриття провадження надсилалися відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування», виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 04 жовтня 2023 року між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів ПРОГРАМА «ПРЕМІУМ» №209.23.2796310, за умовами якого було застраховано транспортний засіб «Opel/Grandland/1.5 BHDI 130 ATВ GS», д.н.з. [NUMBER] (а.с.17-20). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року, [PERSON] , о 15 год. 52 хв. , 08 листопада 2023 року, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по просп. Ак. Глушкова, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився попереду, що призвело до їх механічних пошкоджень. Винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Отже, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Як вбачається з матеріалів справи, 09 листопада 2023 року страхувальник [PERSON] , звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» з заявою про подію від Страхувальника по договору КАСКО №209.23.2796310 від 04 жовтня 2023 року (а.с.52). Відповідно до рахунку-фактури Філії «Автоцентр на Столичному» ТОВ «УАК» №0000025711 від 28 листопада 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Opel Grandland», д.н.з. [NUMBER] склала 166 299,94 грн. (а.с.49-5122). Ураховуючи те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Opel Grandland», державний номерний знак [NUMBER] , спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором добровільного страхування на транспорті №209.23.2796310 складено страховий акт від 01 грудня 2023 року № 3.23.04873-1, яким цей випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у сумі 166 299,94 грн. (а.с. 53). 07 грудня 2023 року ТДВ «Експрес Страхування» сплатило Філії «Автоцентр на Столичному» ТОВ «УАК» страхове відшкодування згідно договору страхування №209.23.2796310 від 04 жовтня 2023 року в сумі 166 299,94 грн. (а.с. 54). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів на спростування розміру збитків, спричинених власнику автомобіля «Opel Grandland», д.н.з. [NUMBER] , відповідачем [PERSON] суду не надано. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу № ЕР/ 213121626, з лімітом відповідальності - 160000,00 грн. (а.с.57). 19 січня 2024 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування № 3.23.04873-СК (а.с.58). Відповідно до платіжної інструкції №11195 від 28 лютого 2024 року, ПАТ «НАСК «Оранта» перераховано ТДВ «Експрес Страхування» 160000,00 грн. в якості страхового відшкодування згідно регресної вимоги №0039/07-3.23.04873 від 19 січня 2024 року (а.с.59). Отже, сума збитків, які не відшкодовані, становить 6 299,94 грн., виходячи з розрахунку 166 299,94 грн. (сума виплаченого ТДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування) - 160 000,00 грн. (ліміт відповідальності, який ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило Позивачу за полісом № ЕР/ 213121626) = 6 299,94 грн. (сума, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, на користь ТДВ «Експрес Страхування»). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Судом встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування в розмірі 160000,00 грн. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. На підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність ТДВ «Експрес Страхування» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 6 299,94 грн. (166 299,94 грн. - 160 000,00 грн. = 6 299,94 грн.), тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved