Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

31 жовтня 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулись товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 11 травня 2023 між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] в електронній\~формі укладено\~кредитний договір\~№ 6652905,\~згідно з\~умовами якого\~позикодавець надав\~позичальнику кредит\~у розмірі\~13500,00\~грн.,\~строк кредиту\~360\~днів.\~13.02.2024\~року між\~ТОВ\~«Авентус Україна»\~та\~ТОВ\~«ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»\~укладено договір\~факторингу №13022024,\~у відповідності\~до умов\~якого ТОВ\~«Авентус\~Україна»\~передає (відступає)\~ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~за плату,\~а ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~приймає\~належні ТОВ\~«Авентус\~Україна»\~права грошової\~вимоги до\~Боржників,\~які вказані\~у реєстрі\~боржників.\~Відповідно до\~витягу з\~реєстру Боржників\~за кредитними\~договорами,\~ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі\~37142,20\~грн.,\~які складаються\~з суми\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу\~13500,00\~грн.\~та 23642,20\~грн.\~суми\~заборгованості відсотками.\~ Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором №6652905 в розмірі 37142,20 грн. з яких: 13500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 23642,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. А також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 травня 2023 між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 6652905 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 13500,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою 1,99 % вдень. Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед ТОВ\~«Авентус Україна»\~не виконав в частині повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 37142,20 грн., яка складається з основного боргу в сумі\~13500,00 грн. та відсотків 23642,20 грн. 13.02.2024 року між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та ТОВ\~«ФК\~«Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір факторингу № 13022024, у відповідності до умов якого ТОВ\~«Авентус Україна»\~передає (відступає) ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~за плату, а ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~приймає належні ТОВ\~«Авентус Україна»\~права грошової вимоги в тому числі і до боржника [PERSON] на суму боргу 37\~142,20 грн. Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників\~підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13022024 від 13.02.2024 укладеного між ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~та ТОВ\~«Авентус Україна», останнє передало, а ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~отримало реєстр боржників кількістю 6284, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу від ТОВ\~«Авентус Україна»\~до ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до закону. Нормою\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що, якщо, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до витягу з реєстру Боржників до договору факторингу №13022024 від 13.02.2024, ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 37142,20 грн., з яких 13500,00 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу, 23642,20 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі , право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Разом з тим, при умові, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у кредитному договорі і таке виконання було б належним, відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15. Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором. Частиною першою\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того,\~статтею 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попереднього кредитора. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в загальній сумі 37142,20 грн. за кредитними договорами такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. Також представник позивача в позові просив стягнути з відповідача судові витрати. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 3028,00 гривні та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514,00 гривні. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, які витрати, крім сплати судового збору, були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки в матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача під час розгляду справи. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 3028,00 грн. В частині стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн., суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність. На підставі викладеного та

Outcome: partial