Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 631308327 від 04.12.2019 року в розмірі 65284,88 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 04.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631308327. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 22.01.2023 р. за договором кредиту, яка складає 65284,88 грн. Відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву, в якому остання зазначає, що позивачем було надано до суду копію анкети-заяви про акцепт публічної інформації АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», проте самої публічної пропозиції на укладення Договору не надано. У зв`язку з відсутністю на публічній пропозиції Банку підпису позичальника можна зробити висновок, що з вказаною публічною пропозицією [PERSON] не була ознайомлена. При цьому, позовна заява Банку з додатками не містять підтверджень, який саме текст договору розумів відповідач та ознайомився з ними, підписуючи заяву-анкету про акцепт публічної пропозиції, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії, штрафів, процентної ставки за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком заяви в розмірах і порядках нарахування. До того ж розміщений на інтернет сторінці позивача договір може неодноразово змінюватися самим позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин 04 грудня 2019 року до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином АТ «Сенс Банк» не надав доказів підписання між [PERSON] та позивачем основного договору, а саме договору про банківське обслуговування фізичних осіб додатком до якого може бути угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Крім того, наданий позивачем паспорт споживчого кредиту не містить жодного посилання до кредитного договору № 631308327, заборгованість за яким просить стягнути Банк, з паспортом якого саме споживчого кредиту була ознайомлена [PERSON] невідомо. Згідно виписки за рахунком, відповідачем було сплачено кошти в рахунок комісії за кредитним договором: за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості за період з 04.12.2019 року по 06.02.2023 року включно сплачено 11 463,17 грн.; за обслуговування основної картки за період з 04.12.2019 року по 06.02.2023 року включно сплачено 2 240.00 грн.; за послугу смс-інформування за період з 04.12.2019 року по 06.02.2023 року включно сплачено 450,00 грн. Отже, позивачем було включено в Кредитний договір плату за розрахунково-касове обслуговування, вказані кошти списувались з рахунку Клієнта, що суперечить положенням закону України « Про захист прав споживачів», між [PERSON] та ПрАТ СК «Альфа страхування» не було укладеного жодного договору, а щомісячні платежі на користь страховика, які списувались позивачем, є незаконними, за період з 04.12.2019 року по 06.02.2023 року включно сплачено 1095,80 грн. щомісячних платежів за страховий пакет. Усі розрахунки між АТ "Сенс банк" та [PERSON] по рахунку проводились у безготівковій формі. У наданих позивачем доказах жодним чином не йдеться про видачу готівки у якості кредитних коштів з каси банку. Готівку у касі банку у якості кредитних коштів [PERSON] не отримувала. Доказів видачі готівки позивач не надав. Тим часом позивач за період з 04.12.2019 року по 06.02.2023 року безпідставно стягнув з рахунку [PERSON] 3 941,75 - списання відсотків за користування кредитом (готівкові операції). Таким чином з 04.12.2019 року по час подачі позовної заяви АТ "Сенс банк" безпідставно стягнув на свою користь 19 066,69 грн. Відтак, до суду не надано жодних доказів про існування у відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 65284,88 грн., період утворення такої заборгованості, відповідних розрахунків. Отже, наданий до суду розрахунок є необгрунтований та недоведений, оскільки позивачем у даній справі не доведено наявності грошового зобов`язання, що є його процесуальним обов`язком. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити, заперечення викладені у відзиві підтримав. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 04.12.2019 року [PERSON] надала АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») оферту на укладення угоди про надання кредиту №631308327 на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між [PERSON] та Банком. Відповідно п.п.3 умов оферти, ліміт кредитної лінії складає 200000,00 грн., процентна ставка 35,99% річних. Кредит надається для особистих потреб. В оферті зазначено, що підписуючи цей документ, [PERSON] свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. У цей же день, АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту №248.631308327.111, шляхом надання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №631308327. Відповідно до п.3 умов акцепту, кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір 20200,00 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок. Крім того, [PERSON] підписана анкета-заява, якою [PERSON] підтвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та АТ « Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Встановивши, що банком надано відповідь (акцепт) на пропозицію відповідачки (оферту) на умовах, які зазначені в цій оферті, суд вважає, що таким чином, сторонами у розумінні ст. 643 ЦК України було укладено договір про надання кредиту, а саме договір споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Таким чином, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що з оферти та інших матеріалів справи не вбачається за можливе встановити волевиявлення [PERSON] на надання оферти на укладання угоди про надання кредиту №631152297. Відповідно до виписки АТ «Сенс Банк» по особовим рахункам вбачається, що за кредитним договором № 631308327 на дату надання кредиту 04.12.2019 р., кредитний ліміт становив 20200,00 грн., станом на 28.02.2023 року сума заборгованості складає 65284,88 грн. Із вказаної виписки також вбачається, що відповідач використовувала надані їй кредитні кошти та частково повертала отримані кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Встановлено, що в період дії кредитного договору ЗлобінаО.Ю. не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком станом на 28.02.2023 р. в розмірі 65284,88 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору 03.07.2023 АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій [PERSON] було повідомлено про стан заборгованості за кредитним договором №631308327 від 04.12.2019, що становить 65284,88 грн. Вказана вимога відповідачем проігнорована в повному обсязі, заборгованість за кредитом не сплачена. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до змісту ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту не виконала, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved