Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -28.02.1998 у відділ реєстрації актів цивільного стану Хустської райдержадміністрації зареєстрували шлюб її батьки [PERSON] та [PERSON] ; -24.12.2010 шлюб, укладений між її біологічними батьками: [PERSON] та [PERSON] згідно рішення суду розірвано; -23.12.2013 рішенням Бершадського районного суду Вінницької області її вітчима [PERSON] було визнано її усиновлювачем; -оскільки на момент усиновлення вона була неповнолітньою, цю процедуру було здійснено без її відома та згоди; -на підставі рішення про усиновлення їй видано повторне свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , від 15 березня 2014 року, в якому вона зазначена як [PERSON] , а її батьком значиться її вітчим - [PERSON] ; -спорідненість із її біологічним батьком - [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] , від 25 серпня 1998 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Хустської райдержадміністрації; -оскільки її мати та чоловік матері - [PERSON] , який її усиновив, зловживали спиртними напоями, в їхній сім`ї постійно збиралися компанії у стані алкогольного сп`яніння, а проживали вони в будинку батьків [PERSON] , вона постійно сварилася з ними з цього приводу; -батьки: її мати та вітчим /її усиновлювач/ неодноразово виганяли її з дому, а тому, ще до досягнення повноліття - у 2015 році, не маючи іншого виходу, вона знайшла свого рідного біологічного батька - [PERSON] та поїхала до нього; -коли вона розповіла рідному батькові - [PERSON] - в яких умовах та середовищі вона проживає, він запропонував їй переїхати до нього; крім того, це було зумовлено станом здоров`я батька, який переніс кілька операцій і потребував стороннього догляду та допомоги; -тому в квітні 2017 року вони почали проживати разом з батьком у місті Хуст, однак зареєструвати її місце проживання він не міг, оскільки в нього були відсутні правовстановлюючі документів на його будинок; -у 2021 році [PERSON] перехворів на COVID-19 у тяжкій формі, оскільки його організм був ослаблений частим вживанням алкоголю; це стало ще однією підставою для спільного проживання з ним та догляду за його способом життя і лікуванням; через хворобу він не працював, і оскільки вона мала роботу, то утримувала [PERSON] , їй також допомагали друзі та сусіди; -коли її батько - [PERSON] був живий, він запевняв її при сусідах, що оформить на неї заповіт, однак він не встиг цього зробити, оскільки COVID-19 спричинив значні ускладнення; [INFO] [PERSON] помер; -29 березня 2024 року Хустським районним судом було ухвалено рішення за її заявою та встановлено факт спільного проживання однією сім`єю її з її біологічним батьком - [PERSON] з квітня 2017 року по день його смерті - [INFO] ; -таким чином, вона підтвердила свої права як спадкоємиці четвертої черги після смерті [PERSON] ; -інших спадкоємців чи рідних будь-якої черги споріднення після смерті її батька - [PERSON] немає; -після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , загальною площею 86,6 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м, з надвірними побудовами, до яких відносяться: літня кухня, сарай, огорожа та колодязь; -нерухоме майно, яке входило до складу спадщини збудовано до 1973 року, тобто її дідом - [PERSON] ; Хустський інвентар бюро проводилася технічна інвентаризація та оцінка будинку в 1973, 1985 та 1989 роках, але правовстановлюючих документів на будинок не її дід, ні її батько не отримали і це є перешкодою в оформленні нею спадкових прав на майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом через нотаріуса, -її батько - [PERSON] проживав у цьому будинку разом зі своїми батьками та фактично прийняв спадщину після їхньої смерті, однак не оформив свої права, відповідно до чинного законодавства, єдиною спадкоємицею за правом спадкування по прямій низхідній лінії, без обмеження ступеня споріднення, є вона. звернулася до суду з позовом та просить: визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву /а.с.40-41/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки. Представник відповідача - Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання /а.с.37-38/, згідно якого проти задоволення позову не заперечував та просив розгляд справи провести без участі представника Хустської міської ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Чіжмарь Сергій Іванович, в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.39/, згідно якої просив розглянути справу без його участі. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову та відсутність заперечень проти позову зі сторони третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved