Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним і [PERSON] [INFO] у відділі РАГС Індустріального району міста Дніпропетровська. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом останніх декількох років сімейні відносини з дружиною погіршилися. Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спроби примиритися виявилися марними. Дітей від шлюбу не мають. Поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не бажає. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачем розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення тривалістю два місяці, а провадження у справі зупинено. У встановлений судом строк примирення між сторонами не відбулося. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 22 серпня 1992 року у відділі РАГС Індустріального району міста Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Суд враховує, що у встановлений судом строк примирення між сторонами не відбулося. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові і в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у судовому засіданні просила в разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка, а тому після розірвання шлюбу прізвище дружині необхідно залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved