Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

у вересні 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся Департамент патрульної поліції, в особі представника - Кубрака О.І., з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в Департаменті патрульної поліції (далі - ДПП) на посаді заступника командира взводу № 2 кавалерійської роти батальйону тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції у м. Києві (далі - УПП у м. Києві) проходив службу [PERSON] (далі - Відповідач). Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 16.03.2023 №120 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, заступника командира взводу № 2 кавалерійської роти батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП [PERSON] , що виразилось у відсутності його на службі без поважних причин з 07.04.2022. За результатами проведеного службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни [PERSON] , що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 07.04.2022 до 12.09.2022. За вказаний період відповідач отримав грошове забезпечення у розмірі 86 976 грн., 08 коп., що підтверджується розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу наданим управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції від 25.10.2022 № 1346 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку - невиходу на службу без поважних причин. Відповідно п. п. 1, 2 ст. 94 Закону поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Постановою Кабінету міністрів України від 28.10.2915 за № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію» зазначено, що національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання. Постановою Кабінету міністрів України від 11.11.2015 року за № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10. А також надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на установлення: грошове забезпечення установлювати посадові оклади поліцейським в розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 2-10; надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Крім цього, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Надавати поліцейським один раз на рік: матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення. Також передбачено право виплачувати: надбавку за стаж служби в поліції в розмірах згідно з додатком 11; надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень - у розмірах та порядку, визначених законодавством; доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час; надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі - у розмірі до 20 відсотків посадового окладу. Надбавка виплачується особам, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі; доплату за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, - у розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу; доплату за вчене звання у разі, коли особа займає посаду, що пов`язана з педагогічною або науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), - у розмірі 5, професора - 10 відсотків посадового окладу; надбавку за почесне звання «заслужений» - у розмірі 10 відсотків посадового окладу. Інших видів повноважень керівника органу поліції ПКМУ не передбачає. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Частиною 1 ст. 77 вказаного Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік підстав для звільнення зі служби в поліції. Так, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави. Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. У відповідності до пункту 7 розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі - Порядок) грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Виплата грошового забезпечення поліцейським та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць (пункт 13 розділу 1 Порядку). Пунктом 8 розділу І Порядку визначено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Пункт 9 розділу І Порядку визначає, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Аналізуючи вищенаведені норми діючого законодавства, можна дійти висновку, що звільнення поліцейського зі служби зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, він зобов`язаний відшкодовувати надмірно сплачені кошти, обов`язок відшкодування виникає у зв`язку з припиненням проходження служби. Відтак, сума відшкодування розраховується станом на день звільнення особи зі служби в поліції. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до арматурної картки № АБ/1713 відповідач за час проходження служби отримав наступні предмети однострою, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився: шапка зимова трикотажна (одна штука); куртка спеціальна типу А (одна штука); напівкомбінезон зимовий (один комплект); термобілизна типу А (один комплект); черевики з високими берцями типу А (одна пара); черевики типу А (демісезонні) (одна пара); черевики типу Б (одна пара); костюм-дощовик (один комплект); рукавички типу Б (одна пара); спорядження поясне (один комплект). Факт отримання предметів однострою відповідачем підтверджується арматурною карткою та роздавальними відомостями №9840 від 04.01.2021 (отримав шапку зимову трикотажну, рядок 11 відомості); № 46 від 07.12.2021 (отримав куртку спеціальна типу А, рядок 4 відомості); № 9840 від 04.01.2022 (отримав напівкомбінезон зимовий , рядок 11 відомості); №7757 від 12.11.2019 (отримав термобілизну типу А, рядок 10 відомості); №1133 від 01.12.2021 (отримав черевики чорного кольору, рядок 15 відомості); №2863 від 07.12.2021 (отримав черевики типу А (демісезонні), рядок 06 відомості); №129 від 02.04.2021 (отримав черевики типу А, рядок 7 відомості); №4356 від 29.12.2018 (отримав черевики типу Б, рядок 4 відомості); №219/9 від 18.12.2017 (отримав костюм-дощовик, рядок 12 відомості); №551 від 07.04.2021 (отримав рукавички типу Б, рядок 8 відомості); №1693 від 01.12.2021 (отримав спорядження поясне, рядок 19 відомості). Вартість предметів однострою, з урахуванням строку експлуатації, відповідно до Довідки № 264, які були отримано під час несення служби в УПП у м. Києві ДПП складає: шапка зимова трикотажна- 5,83 грн.; куртка спеціальна типу А - 1 408, 52 грн.; напівкомбінезон - 773,14 грн.; термобілизна - 10,2931 грн.; черевики з високими берцями типу А - 235,66 грн.; черевики типу А (демісезонні) - 765,90 грн.; черевики типу Б - 535,41 грн.; костюм-дощовик - 124,58 грн.; рукавички типу Б - 10,49 грн.; спорядження поясне - 675,42 грн. Загальна вартість предметів однострою, з урахуванням строку експлуатації, відповідно до Довідки № 264 становить 4545 грн. 83 коп. Наказом ДПП від 25.10.2022 № 1346 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідача звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у місті Києві з 25.10.2022 року. Враховуючи вищевикладене, сума позовних вимог складається з обсягу коштів, який має бути сплачений відповідачем для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився та становить 4606 грн. 77 коп., тобто відповідач повинен відшкодувати вартість предметів однострою, які були отримані під час проходження служби в УПП у м. Києві ДПП. Відповідно до пункту 10 розділу V Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженим наказом МВС України від 12.09.2017 №772 (із змінами), відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України. На виконання цих вимог МВС України видало низку наказів, якими затвердило норми належності однострою поліцейських (наказ МВС від 04.06.2020 № 434, далі - Наказ № 434), Правила носіння однострою поліцейських (наказ МВС від 19.08.2017 № 718), Порядок забезпечення поліцейських одностроєм у мирний час (наказ МВС від 12.09.2017 № 772, далі - Порядок № 772). Так, Порядком № 772 (пункти 2 і 3 розділу II) визначено, що одностроєм особистого користування забезпечується поліцейський, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції з дня присвоєння відповідного спеціального звання поліції до дня звільнення зі служби в поліції. Однострій видається поліцейським на майбутній термін служби та на строк, що передбачений нормами належності. Водночас, як випливає із Наказу № 434, строки носіння більшості предметів однострою (одяг, головні убори, взуття, білизна, спорядження) становлять від одного до шести років. Порядком № 772 (пунктом 10 розділу V) визначено, що відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби. Згідно з пунктом 1 Положення № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Національна поліція з метою організації своєї діяльності (пункт 5 Положення № 877), зокрема: контролює діяльність територіальних органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління; організовує планово-фінансову роботу в центральному органі управління Національної поліції, її територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів; забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку, а також подання необхідної звітності центральним органом управління та утвореними в установленому порядку територіальними (міжрегіональними) органами. Пунктом 7 Положення № 877 визначено, що Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах. Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (із змінами), ДПП є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку. Звертаємо увагу суду, що пунктом 2 розділу І Порядку № 772 встановлено, що у цьому Порядку терміни вжито в таких значеннях: однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації. Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, які, зокрема, проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України. Пунктами 1, 2 та 3 розділу IV Порядку №772 встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду згідно з наказом по особовому складу. Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу І цього Порядку № 772, із дня призначення на посаду. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби та на строк, що передбачений нормами належності. За приписами пункту 10 розділу V Порядку № 772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з підстав, зокрема, за власним бажанням. Відповідачем до теперішнього часу не виконано вимоги пункту 10 розділу V Порядку № 772, тобто не відшкодовано вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Враховуючи те, що відповідачем добровільно не відшкодовано вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, належним способом захисту буде саме відшкодування завданих збитків. Відповідно до Довідки № 264 обсяг коштів, який має бути сплачений для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився та які отримані Відповідачем під час несення служби в УПП у м. Києві далі - складає 4545 грн. 83 коп. Таким чином, у зв`язку зі звільненням зі служби, ДПП завдано майнової шкоди на суму 91 521 грн. 91 коп., які підлягають відшкодуванню (стягненню) [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, Позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 09 вересня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 10 вересня 2024 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запити надійшла до суду 30 жовтня 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 09 грудня 2024 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що в Департаменті патрульної поліції на посаді заступника командира взводу № 2 кавалерійної роти батальйону тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції у м. Києві проходив службу [PERSON] . Як вбачається з наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2023 року № 120 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, заступником командира взводу № 2 кавалерійської роти батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП [PERSON] , що виразилось у відсутності його на службі без поважних причин з 07 квітня 2022 року. За результатами проведеного службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни [PERSON] , що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 07 квітня 2022 року до 12 вересня 2022 року. Відповідно до розрахунку зайво виплаченого гршового забезпечення за період невиходу на службу, виплачене грошове забезпечення за період невиходу на службу становить 86 976 грн. 08 коп. Наказом Департаменту патрульної поліції від 25 жовтня 2022 року № 1346 о/с «По особовому складу», відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку з 25 жовтня 2022 року, та визначено суму відшкодування 4 545 грн. 83 коп. за предмети однострою особистого користування (а.с. 82). Відповідно до арматурної картки № 1713/АБ, відповідач за час проходження служби отримав наступні предмети однострою, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився: шапка зимова трикотажна (одна штука); куртка спеціальна типу А (одна штука); напівкомбінезон зимовий (один комплект); термобілизна типу А (один комплект); черевики з високими берцями типу А (одна пара); черевики типу А (демісезонні) (одна пара); черевики типу Б (одна пара); костюм-дощовик (один комплект); рукавички типу Б (одна пара); спорядження поясне (один комплект) (а.с. 70). Факт отримання предметів однострою відповідачем підтверджується арматурною карткою та роздавальними відомостями № 9840 від 04.01.2021 (отримав шапку зимову трикотажну, рядок 11 відомості); № 46 від 07.12.2021 (отримав куртку спеціальна типу А, рядок 4 відомості); № 9840 від 04.01.2022 (отримав напівкомбінезон зимовий , рядок 11 відомості); № 7757 від 12.11.2019 (отримав термобілизну типу А, рядок 10 відомості); № 1133 від 01.12.2021 (отримав черевики чорного кольору, рядок 15 відомості); № 2863 від 07.12.2021 (отримав черевики типу А (демісезонні), рядок 06 відомості); № 129 від 02.04.2021 (отримав черевики типу А, рядок 7 відомості); № 4356 від 29.12.2018 (отримав черевики типу Б, рядок 4 відомості); № 219/9 від 18.12.2017 (отримав костюм-дощовик, рядок 12 відомості); № 551 від 07.04.2021 (отримав рукавички типу Б, рядок 8 відомості); № 1693 від 01.12.2021 (отримав спорядження поясне, рядок 19 відомості) (а.с. 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81). Вартість предметів однострою, з урахуванням строку експлуатації, відповідно до Довідки № 264, які були отримано під час несення служби в УПП у м. Києві ДПП складає: шапка зимова трикотажна- 5,83 грн.; куртка спеціальна типу А - 1 408, 52 грн.; напівкомбінезон - 773,14 грн.; термобілизна - 10,2931 грн.; черевики з високими берцями типу А - 235,66 грн.; черевики типу А (демісезонні) - 765,90 грн.; черевики типу Б - 535,41 грн.; костюм-дощовик - 124,58 грн.; рукавички типу Б - 10,49 грн.; спорядження поясне - 675,42 грн. Загальна вартість предметів однострою, з урахуванням строку експлуатації, відповідно до Довідки № 264 становить 4545 грн. 83 коп. (а.с. 69). Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про національну поліцію України» від 2 липня 2015 року № 580-VIII. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Частиною 1 ст. 77 вказаного Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік підстав для звільнення зі служби в поліції. Так, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави. Відповідно п. п. 1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Постановою Кабінету міністрів України від 28.10.2915 за № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію» зазначено, що національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно із пунктом 59 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, одностроєм, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських. Пункт 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772, визначає механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку. Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку, одностроєм забезпечуються поліцейські, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України. Розділом IV Порядку встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу. За приписами пункту 10 розділу V Порядку, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до пункту 10 розділу V Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (У мирний час), затвердженим наказом МВС України від 12.09.2017 № 772 (із змінами), відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служи, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем зазначених в позові предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився; доказів відшкодування їх вартості відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Департаменту патрульної поліції до [PERSON] про стягнення коштів. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. відповідно до платіжної інструкції № 28486 від 25 липня 2024 року. Враховуючи, що позовні вимоги Департаменту патрульної поліції підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved