Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою, якою просить визнати договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.07.1996 року між нею [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 15296, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала продавцям в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 05 червня 1996 року, зареєстрованого МЕТІ м.Одеси 06.06.1996 року під №41, ст.174-кн.177 пр. Договір був укладений на Одеській товарній біржі, та після укладення договору право власності [PERSON] було зареєстроване 29.07.1996 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації під №41, ст.175, кн.177 пр. Правочин сторонами виконано у повному обсязі. У вказаній квартирі вона проживає тривалий час, зареєстрована в ній, сплачує всі належні комунальні послуги та утримує квартиру у належному стані. На даний час позивач має намір укласти договір дарування квартири, однак не може цього зробити з тієї причини, що згаданий договір купівлі продажу квартири, засвідчений біржою. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати дійсним вказаний вище договір купівлі-продажу нерухомого майна. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 січня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином за останнім відомим місцем реєстрації, а також через оголошення яке розміщене на офіційному сайті суду. Відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду останні не подавали. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що 02.07.1996р. між [PERSON] (покупець) з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з другої сторони, укладено договір № 15296 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , яка складається із трьох кімнат, яка належала продавцям в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 05 червня 1996 року, зареєстрованого МЕТІ м.Одеси 06.06.1996 року під №41, ст.174-кн.177 пр. Договір № 15296 від 02.07.1996 р. купівлі-продажу квартири зареєстрований в Журналі реєстрації 29.07.1996 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації під №41, ст.175, кн.177 пр. Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу. Покупець, свої обов`язки за договором виконав, сплатив вказану в договорі суму відповідачам. Після укладення договору відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялись з реєстраційного обліку. Після підписання договору позивач сплачувала всі комунальні послуги, володіла та користувалася даною квартирою. Також, право власності [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Витягом №377725612. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47\~ЦК\~УРСР\~в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК\~України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, з метою захисту права власності позивача, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved