Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

06.05.2024 року Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому позивач просить суд: - зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 07.04.2020 по справі №203/19/20 з [PERSON] на користь [PERSON] , в особі його законного представника [PERSON] , з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. І. Стислий виклад позицій учасників справи. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач [PERSON] посилався на те, що у шлюбі з [PERSON] , [INFO] було народжено [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.01.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а рішенням від 07.04.2020, ухваленим за результатами розгляду справи №203/19/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.01.2020, та до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що на утриманні [PERSON] знаходиться [PERSON] у шлюбі з якою, 09.11.2023 було народжено [PERSON] , а також син [PERSON] [PERSON] , [INFO] , й враховуючи похилий вік його батьків [PERSON] , [PERSON] , які потребують систематичної допомоги на лікування, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідачем було надано відзив на позов, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, останньою зазначено, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про необхідність зменшення аліментів, призначених рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.04.2020, ухваленим за результатами розгляду справи №203/19/20. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. від 13.05.2024, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судовому засіданні, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним в ньому. У судовому засіданні відповідач та її представник заперечували щодо заявлених позовних вимог та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що згідно з рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.04.2020, ухваленим за результатами розгляду справи №203/19/20, з [PERSON] на користь [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.01.2020 та до досягнення дитиною повноліття. З зазначеного рішення видно, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 07.08.2020 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30.04.2022 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копій пенсійних посвідчень № [NUMBER] та № [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] мають статус пенсіонерів. Також на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу зменшення розміру аліментів. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При вирішенні спору суд бере до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами,\~першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 8\~\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З аналізу вказаних норм матеріального права видно, що платник аліментів може звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі виникнення обставин, які свідчать про неможливість останнім сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, при цьому, з огляду на норми процесуального права, тягар доказування впливу таких обставин на матеріальний стан платника покладено саме на сторону, яка з відповідним позовом звертається до суду. Так, у постанові ВС/КЦС від 16.09.2020, прийнятій за результатами розгляду справи №565/2071/19, зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова ВС/КЦС від 28.05.2021, прийнята за результатами розгляду справи №715/2073/20). V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на те, що позивачем не надано доказів погіршення матеріального стану, у зв`язку з народженням у 2023 році дитини, вважати наявними підстави для застосування механізму встановленого положенням ч.1 ст.192 СК України, відсутні у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Тобто, позивачем не надано суду доказів щодо його матеріального стану станом на день подання позову, що унеможливлює встановити обставини, необхідні для застосування приписів ст.192 СК України. Також суд враховує, що позивачем не надано доказів здійснення систематичних втрат, спрямованих на забезпечення батьків і відсутності у них інших, крім позивача, осіб, які за законом зобов`язані вчиняти такі заходи у разі наявності такої потреби. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують родинний зв`язок між позивачем та [PERSON] і [PERSON] . Позивач не надав суду і доказів відсутності у [PERSON] особи (батька, матері), які за законом зобов`язані утримувати останнього до досягнення повноліття. Тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

Outcome: dismissed