Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 55 801 грн 28 коп. Свої позовні\~вимоги обґрунтував\~наступним. \~ [PERSON] в період з листопада 2018 року по березень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 55 801 грн 28 коп, за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] , вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Позивач, як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними оператора ГРМ - «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача). Вказує, що [PERSON] акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ. Крім того, на підтвердження факту акцептування нею договору шляхом фактичного споживання природного газу, оператором ГРМ надано довідку про фінансовий стан відповідача. В порядку досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, яка залишились незадоволеною, заперечення щодо сплати боргу останньою не надано, борг не сплачено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.. Згідно з ухвалою суду від 12.12.2024 розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", код ЄДРПОУ 40121452, має, зокрема, такий вид економічної діяльності\~як торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). У витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» вказано, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , а також вказано обсяг спожитого газу та тарифи з листопада 2018 року по березень 2024 року включно. [PERSON] за вищевказаним особовим рахунком має заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 55 801 грн 28 коп. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Філією ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у м. Кропивницькому на адресу\~ [PERSON] направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий газ, яка залишена без задоволення. Відповідно до ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до\~ст.629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст.12 Закону України "Про ринок природного газу"\~- постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV\~передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною першою\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частина 1\~ст.526 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки [PERSON] акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ, що підтверджується випискою з її особового рахунку, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позивних вимог. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримувала і користувалась даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц. З огляду на викладене, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, що у свою чергу призвело до виникнення у неї заборгованості за спожитий природний газ у період з листопада 2018 року по березень 2024 року (включно) в загальній сумі 55 801 грн 28 коп, а тому суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду у сумі 3 028 грн 00 коп. На підставі викладеного ст.ст.509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved