Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з останнього на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 472783-КС-001 про надання кредиту від 03.09.2023 року, що становить 96 183грн. 21 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29 504,17 грн., суми прострочених платежів по процентах - 66 679,04 грн., суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн., та судові витрати. Позов мотивований тим, що 03.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.09.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту. 03.09.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1149, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 03.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15013537 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 472783-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти. [PERSON] здійснив часткову оплату за Договором № 472783-КС-001 на загальну суму 39 228,51 грн. Станом на 22.07.2024 року у [PERSON] утворилась заборгованість за Договором № 472783-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 96 183,21 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29 504,17 грн., суми прострочених платежів по процентах - 66 679,04 грн., яку позивач просить стягнути. 24 січня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивував тим, що жодної письмової вимоги про усунення порушень від ТОВ «Бізнес Позика» він не отримував. Позивачем не надано належних доказів куди саме було направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 472783-КС-001, а також не уточнено, яким чином він надав згоду на використання одноразового ідентифікатора для підписання договору. Процес оформлення кредитної угоди, описаний у позовній заяві, є необґрунтованим та не відповідає законодавству України. Відсутнє належне підтвердження того, що Позичальнику була надано уся необхідна інформація. У матеріалах справи також немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договорі та брати на себе фінансові зобов`язання. Це ставить під сумнів законність та юридичну силу укладеного договору, оскільки ідентифікація є важливим елементом, який забезпечує безпеку укладення правочинів в електронному середовищі. Також позивач зазначає недопустимий формат підпису, який нібито був використаний для підтвердження кредитного договору, який він не визнає. Відповідач не визнає дійсність Кредитного договору, підписаного нібито за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оскільки порядок і умови використання такого підпису не відповідають вимогам ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Таким чином позивач не довів, що саме він уклав спірний договір. Недостатність доказів письмової згоди відповідача, підтвердження технічної автентичності електронного-коду та ідентифікації відповідача не дозволяє вважати договір належним чином укладеним. 27 січня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображено всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному ст.. 12 ЗУ «Про електрону комерцію». [PERSON] через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю Осбистого кабінету ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно- телекомунікаційну систему подав Заяву на отримання кредиту, де він відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. 03.09.2023 року [PERSON] прийняв пропозицію щодо укладення Договору, на умовах визначеною офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] ) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Підписавши кредитний договір, відповідачу було перераховано грошові кошти на картковий рахунок, який ним був зазначений при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, вказане підтверджується належними доказами доданими до матеріалів справи. Протягом строку дії Кредитного договору Відповідач здійснював платежі за своїм Кредитним договором через посередника ТОВ «Платежі онлайн». Відповідач не погоджувався з розрахунком , в той же час не надав свого розрахунку, та не зазначив з чим саме він не згоден. Всі нарахування були здійсненні згідно чинного законодавства та кредитного договору, з урахуванням сплаченої суми. 03.02.2025 року відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 07.02.2025 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких просили позовні вимоги задовольнити, з врахуванням додатково наданих доказів направлення відповідачу на його номер телефону СМС повідомлення з одноразовим ідентифікатором за Кредитним договором, який був використаний Відповідачем для акцептування та підписання Кредитного договору. 10.02.2025 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено що у матеріалах справи відсутні належні докази підтвердження відправки та отримання СМС - повідомлення. Крім того, не надано доказів технічного звіту про доставку СМС безпосередньо на пристрій Відповідача, що унеможливлює встановлення його участі у правочині. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2025 року призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Просили справу слухати без їх участі. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, підтримав заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що надані позивачем документи не відповідають вимогам чинного Законодавства. Заперечує проти вимог Позивача, зважаючи на положення ч.5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» щодо максимально допустимого рівня денної процентної ставки. Перевищення законодавчо встановленої ставки. Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону, денна процентна ставка не може перевищувати 1 %. Якщо Позивач застосував вищу ставку, такі нарахування є незаконними та підлягають перегляду або скасуванню. Недійсність положень договору. Якщо в укладеному договорі передбачено ставку, що перевищує 1 % такі умовами суперечать законодавству та можуть бути визнані недійсними відповідно до ст.. 203 та 215 ЦК України. Порушення прав споживача. Завищена процентна ставка ставить його у неправомірне становище, щ порушує принцип добросовісності та балансу інтересів сторін, а також може розглядатися як порушення прав споживачів. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно пропозиції (оферта) укласти Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту ( споживчий кредит) від 03 вересня 2023 року, ТОВ «Бізнес Позика» пропонує [PERSON] укласти Договір про надання кредиту з виконанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Примірник цього Договору [PERSON] просив направити йому на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з Позичальником та погодився, що додаткове підтвердження одержання Договору не вимагається одержаним Позичальником з часу відправлення Кредитодавцем. За відсутності повідомлення від Позичальника про неотримання примірника Договору, примірник Договору вважається наданим Кредитодавцем Позичальнику ( а.с.4-15). 03.09.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1149, на номер телефону [NUMBER] (а.с.22-26). Відповідно до п.2 Договору, кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 33000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначеним цим Договором. Строк на який надається Кредит 24 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом в день 1, 15013537, фіксована. Термін дії договору до 18.02.2024 року. Орієнтовна вартість наданого кредиту 85800,00 грн. Крім того, 03.09.2023 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.16-17). 03.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 472783-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна Форма). Відповідно до умов договору, сторони уклали цей договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 33000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». (п.2.1) Строк, на який надається кредит 24 тижні. (п.2.3) Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15013537, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) дії договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.2.4). Комісія за надання кредиту 4950 грн. (п.2.5). Загальний розмір наданого кредиту 33000 грн. (п.2.6) Термін дії договору до 18.02.2024 (п.2.7). Дата видачі кредиту 03.09.2023 (п.2.10). Мета (цілі) отримання кредиту для придбання товарів (робіт, послуг)для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит, вказаний в п.2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору (п.3.1). Також, в договорі є графік платежів (п.3.2.3). Даний договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1149, на номер телефону [NUMBER] ( а.с.43-51). На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи додано візуальну форму послідовності дій Клієнта (а.с.54-55). Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240910/54567 від 12.09.2024, на ім`я [PERSON] в банку відкрито карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с.72). Отримання відповідачем [PERSON] кредиту у сумі 33000 грн., наданого двома платежами - 25000 грн., 8000 грн., що підтверджується довідками ТОВ «Елаенс» від 24.07.2024 (а.с.21). Відповідно до договору № 41084239-14/12/17 від 14.12.2017 року, про надання послуг з переказу грошових коштів, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Клаєнс» ( Фінансова компанія) та ТОВ «Бізнес позика» ( Організація), фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати Організації послуги «Переказ на картку», що включає в себе приймання від Організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, прийнятих Фінансовою установою від Організації, на користь Банка-Еквайра для подальшого зарахування на Карткові рахунки Клієнтів відповідно до правил МПС (а.с.182-184). Крім того, з виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н за період 03.09.2023 року - 18.02.2024 року, вбачається, що на рахунок [PERSON] 03.09.2023 року було зараховано 8000,00 грн. та 25000,00 грн., а також вбачається, що [PERSON] користувався вказаними коштами, здійснював грошові перекази, здійснював оплату картою в магазинах та Інтернет магазинах, а також здійснював погашення заборгованості (а.с.73-76). Станом на 22.07.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика» становить 96 183,21 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29 504,17 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 66 679,04 грн. (а.с. 15). Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.18-20). Згідно інформаційних довідок від 24.01.2025 року, ТОВ «платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» були проведені успішні транзакції ТОВ « Бізпозика», оплата кредиту згідно договору № 3311207036, ім`я платника - [PERSON] , а саме 22.09.2023 року в сумі 300 грн., 25.09.2023 року в сумі 200 грн., 27.09.2023 року в сумі 50 грн., 03.10.2023 року - 200 грн., 26.10.2023 року в сумі 26629,26 грн., 28.10.2023 року в сумі 11054,88 грн., 28.10.2023 року в усім 794,37 грн. (а.с.191-195). В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозицію укласти договорі є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України). Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (частина 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Згідно з приписом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до приписів ч.1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що 03.09.2023 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Договір № 472783-КС-001, у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить Кредитний договір, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно даного договору банком було перераховано на рахунок [PERSON] , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти в розмірі 33000,00 грн. Із банківської виписки вбачається , що [PERSON] в різні періоди часу ( з 03.09.2023 року по 18.02.2024 року) здійснював банківські операції по карті, а саме: розраховувався в магазинах, в інтернет магазинах, оплачував послуги на ігрових сайтах, здійснював грошові перекази, та поповнював картку в терміналах самообслуговування, заперечень з приводу вказаних дій на [PERSON] суду не подавав. Крім того, відповідач не заперечував належності йому банківської картки № [NUMBER] емітованої в АТ КБ «ПриватБанк». В суду не має сумніву, що саме [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 33 000,00 грн. та користувався ними. Заперечення відповідача з приводу дійсності Кредитного договору та правомірності електронного підпису, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідачем не надані будь-які докази, на підтвердження того, що кошти він не отримував, а в судовому засіданні відповідач фактично не заперечував, що саме він отримав грошові кошти за кредитним договором, користувався ними, та здійснював погашення заборгованості, а тому суд вважає заперечення з цього приводу необґрунтованими. Щодо заперечень відповідача стосовно не вірного обрахування суми відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, відповідно до положень Закону № 3498-ІX до 22 квітня 2024 року включно максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати 2,5 %, а до 20 серпня 2024 року включно - не повинен перевищувати 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. В даному випадку кредитний договір було укладено, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки). Відповідно до п. 2.4. договору встановлено, що стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 2,00000000 % фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом становить в день 1,15013537 % фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Виходячи з умов укладеного між сторонами договору, розмір денної процентної ставки не перевищує розмір максимальної денної процентної ставки відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», який був дозволений протягом пільгового періоду (240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг"). Суд зазначає, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось позивачем належним чином та у повній відповідності до умов кредитного договору, що підтверджується вищенаведеними доказами, дослідженими судом. В свою чергу відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надав власний контрозрахунок. Таким чином, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивач судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved