Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право на майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на земельну частку (пай), розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0225232 від 07 квітня 1997 року. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв спадщину, однак нотаріус через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Позивач просив провести розгляд справи у його відсутності, про що 13 лютого 2025 року подав відповідну заяву, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Процесуальні дії у справі 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. 10 січня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Ящук О.М. копію спадкової справи № 230/2019 після смерті [INFO] [PERSON] 31 січня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1967 року Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області (арк. спр. 11). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується даними свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 27 серпня 2004 року Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області (арк. спр. 9). Разом з [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , про що свідчать дані довідки виконавчого комітету Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 22 квітня 2024 року № 342 (арк. спр. 12). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0225232, виданого Гощанською районною державною адміністрацією 07 квітня 1997 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (арк. спр. 13). 12 грудня 2001 року на ім`я [PERSON] видано свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (арк. спр. 14). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0225232, виданий на ім`я [PERSON] - втрачений, про що міститься запис у газеті «Вісті Рівненщини» (арк.спр.15). Даними спадкової справи № 230/2019 підтверджується, що позивач [PERSON] 11 листопада 2019 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом, інші спадкоємці відсутні. Постановою приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Ящук О.М. від 04 лютого 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії РВ №0225232, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (арк. спр. 31-40). Позивач,\~вказуючи\~на\~те,\~що\~позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті матері, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, регулюються нормами права, які містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1217, 1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Зоря», [PERSON] перебувала у членах КСП «Зоря» та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0225232. Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняв її син - позивач [PERSON] , в порядку статті 1268 ЦК України, оскільки проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. За таких обставинах позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 та ст. 2 ЦПК України і враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідачів, які проти позову заперечень не висловили, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняли. Тому,

Outcome: approved