Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Керівник Козелецької окружної прокуратури звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю. Позовні вимоги мотивовані таким. Позивач на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2020 є власником нежитлової будівлі - магазину, загальною площею 160,1 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] . Цей об`єкт нерухомості розміщено на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001, площею 0,0666 га, з цільовим призначенням для обслуговування існуючої будівлі магазину. Відповідно зазначена земельна ділянка з 16.03.2020 перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , як власника нежитлового приміщення розміщеного на ній, без правовстановлюючих документів. [PERSON] договір оренди землі з сільською радою не уклав, кошти від сплати орендної плати чи плати за землю за період з 02.04.2020 по 31.03.2024 до бюджету сільської ради не надходили. У зв`язку з цим, прокурор просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю у розмірі 75048,18 грн. У судовому засіданні прокурор Крупина Л.Г. позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Заслухавши прокурора, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Щодо повноважень прокурора. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно із ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. «Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Сільські ради, відповідно до закону, від імені та в інтересах територіальної громади села повинні здійснювати контроль за надходженням коштів від використання землі у межах села та не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування. Кіптівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на земельну ділянку (ст. 80, 83 Земельного кодексу України) та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав. Листом Козелецької окружної прокуратури від 12.07.2024 № 50-77-3008 вих-24 повідомлено Кіптівську сільську раду про наявний факт використання земельної ділянки [PERSON] без правовстановлюючих документів з метою вжиття заходів про стягнення безпідставно збережених коштів, у т.ч. в судовому порядку. Листом від 23.07.2024 № 03-10/905 сільська рада повідомила, що [PERSON] збитки, заподіяні сільській раді у сумі 75048,18 не сплатив, сільська рада не зверталась з позовом до суду про стягнення вказаної суми та у найближчий час не планує вжиття таких заходів. З огляду на викладене, прокурором доведено бездіяльність позивача, як підставу для звернення прокурора з цим позовом до суду. Щодо позовних вимог. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником нежитлової будівлі - магазину, загальною площею 160,1 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] . [PERSON] набув право власності на це нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 16.03.2020. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001 площею 0,0666 га, з цільовим призначенням для обслуговування існуючої будівлі магазину, розташована за вказаною адресою, з 25.09.2015 належить на праві власності територіальній громаді в особі Надинівської сільської ради (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 734861374220). Таким чином, з 16.03.2020 земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001 площею 0,0666 га перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , як власника нежитлового приміщення розміщеного на ній, без правовстановлюючих документів. За інформаціями Кіптівської сільської ради від 14.07.2023 № 03-10/702, від 05.04.2024 № 26/1, від 23.07.2024 № 03-10/905 [PERSON] договір оренди землі з сільською радою не уклав, кошти від сплати орендної плати чи плати за землю за період з 02.04.2020 по 31.03.2024 до бюджету сільської ради не надходили. Згідно з інформацією ГУ ДПС у Чернігівській області від 30.08.2024 № 4862/5/25-01-24-02-06-1 [PERSON] впродовж 2020-2024 років на рахунки, відкриті на території Чернігівської області, плату за землю не сплачував. Таким \~ \~ \~ \~чином, [PERSON] фактично з 02.04.2020 без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,0666 га, з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001, яка розташована по [ADDRESS] , а тому використовує земельну ділянку під об`єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 у Чернігівській області утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій Березнянської селищної, Гончарівської селищної, Городнянської міської, Деснянської селищної, Добрянської селищної, Іванівської сільської, Киїнської сільської, Киселівської сільської, Кіптівської сільської, Козелецької селищної, Куликівської селищної, Любецької селищної, Михайло- Коцюбинської селищної, Новобілоуської сільської, Олишівської селищної, Остерської міської, Ріпкинської селищної, Седнівської селищної, Тупичівської сільської, Чернігівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» Надинівська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Кіптівської сільської ради Чернігівського району. Відповідно до положень ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом ст. 122, 123, 124 ЗК України сільські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. Частиною 1 ст. 93 та ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 125, 126 ЗК України та ст. 182 ЦК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності - право оренди (суборенди) земельної ділянки. Таким чином, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди на земельну ділянку, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Водночас, відповідач, маючи у приватній власності нежитлову будівлю по [ADDRESS] , в період з 02.04.2020 по 31.03.2024 користувався земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0666 га, з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001, призначеною для обслуговування існуючої будівлі магазину, без оформленого договору оренди на неї з Кіптівською сільською радою та державної реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом глави 15, ст. 120, 125 ЗК України та з урахуванням положень ст. 1212 ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (зазначені правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17). Оскільки [PERSON] , зважаючи на належність на праві власності нерухомого майна, фактично користувався земельною ділянкою з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001 площею 0,0666 га, без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212, 1214 ЦК України зобов?язаний відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. З огляду на те, що відповідач не є власником чи постійними користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України). Таким чином, відповідач у період з 02.04.2020 по 31.03.2024, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно - кошти від орендної плати. Відповідно до підпункту 288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки. З положень ст. 274 Податкового кодексу України вбачається, що максимальний розмір ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить 3% від їх нормативної грошової оцінки. Відповідно максимальна ставка земельного податку в розмірі 3%, визначена ст. 274 Податковим кодексом України, одночасно є мінімальним розміром орендної плати, яка повинна справлятись до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою. Водночас, рішенням Кіптівської сільської ради «Про встановлення розміру відсоткової ставки орендної плати щодо земель комунальної власності на території Кіптівської сільської ради (в межах населених пунктів) з 2021 року» від 14.05.2021 № 515-6/VIII встановлено з 2021 року орендну плату у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів. У зв`язку з цим, розмір доходу відповідача як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, за період з 02.04.2020 по 13.05.2021 включно становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки землі, а з 14.05.2021 по 31.03.2024 - 12 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 7422085901:60:056:0001 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2020 році 102081,33 грн; у 2021 році 112289,47 грн; у 2022 році 129132,89 грн, у 2023 році 313518,34 грн, у 2024 році 329627,98 грн. Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком, який перевірено судом, розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за період з 02.04.2020 по 31.03.2024 становить 75048,18 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене? позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved