Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У травні 2023 року ТОВ "Київоблгаз Збут" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання природного газу. Позов обґрунтований такими обставинами. ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір №0800784156 з постачання природного газу побутовим споживачам. Броварський територіальний відділ реалізації «Київоблгаз Збут» виконав поставку природного газу для побутових потреб, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов договору, однак відповідач свої зобов`язання по сплаті послуг належним чином не виконав, внаслідок чого за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 за ним утворилася заборгованість у розмірі 10 008,60 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2023 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання. Однак, поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи викладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 № 527. Відповідно до вимог п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 р. за № 1382/27827. Згідно розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений термін шляхом заявочного приєднання Споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ і факт фактичного споживання природного газу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір №0800784156 з постачання природного газу побутовим споживачам. Броварський територіальний відділ реалізації «Київоблгаз Збут» виконав поставку природного газу для побутових потреб, за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, виконаного відповідно до цін і тарифів, які встановлені постановами Кабінету Міністрів України та НКРЕКП, сума заборгованості відповідача за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 складає 10 008,60 грн. Статтею 81 ЦПК України перебачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду докази на спростування зазначеного розміру розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з постачання природного газу за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 у розмірі 10 008,60 грн.є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved