Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебувала справа за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Габрильчука Є.В. до [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Рішенням від 19 лютого 2025 року Старовижівського районного суду Волинської області позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Габрильчука Є.В. до [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 4 300,00 доларів США за розпискою від 30 березня 2023 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних в розмірі 99,53 доларів США. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. До закінчення судових дебатів у справі, а саме 19 лютого 2025 року, представником позивача було доведено до відома суд про те, що позивач [PERSON] поніс також судові витрати на оплату послуг адвоката при розгляді самої цивільної справи. Окрім того було зазначено про подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. 19 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Габрильчук Є.В. подав до Старовижівського районного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] судових, витрат понесених на професійну правничу допомогу у справі цивільного провадження про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 000.00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 5 000,00 гривень додаткових витрат на професійну правничу (правову) допомогу (гонорар успіху). Представник позивача [PERSON] - адвокат Габрильчук Є.В. вказав таке. 03 грудня 2024 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» було укладено договір № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги. 03 грудня 2024 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» було укладено додаткову угоду (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до пункту 3 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги сторони погодили , що вартість виконаних робіт та надання послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання «Дженерал Лігал Груп» становить 10 000.00 (десять тисяч) гривень. Відповідно до пункту 7 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги сторони також погодили, що у разі задоволення судом першої інстанції позовних вимог у даній справі [PERSON] зобов`язувався сплатити Адвокатському об`єднанню «Дженерал Лігал Груп» додатковий «гонорар успіху» у сумі 5 000,00 гривень. Адвокат Габрильчук Є.В. у даній цивільній справі діяв як адвокат від імені Адвокатського об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» та представляв інтереси позивача [PERSON] . Відповідно адвокатом Габрильчуком Є.В. для підтвердження свої вимог надано суду Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 01 від 19 лютого 2025 року. Згідно Акту вартість юридичної консультації, підготовка та надсилання позовної заяви, представництво інтересів у суді, участь адвоката у судових засіданнях , складання інших процесуальних документів становила становить 10 000.00 гривень. Відповідно до Акту додатковий гонорар (гонорар успіху) згідно пункту 7 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року склав 5 000,00 гривень. А всього позивачем [PERSON] було оплачено 15 000,00 гривень. Що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 19-02/01 від 19 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року було призначено на 10 год. 30 хв. 26 лютого 2025 року судове засідання з повідомлення сторін для розгляду заяви представника позивача - адвоката Габрильчука Є.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, у справі за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Габрильчука Є.В. до [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Габрильчук Є.В. в судове засідання не з`явилися. Адвокат подав заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що відповідачу відомо про розгляд даної справи у суді. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно їх дослідивши, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України). За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Судом у судовому засіданні встановлено,що 03 грудня 2024 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» було укладено договір № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги. 03 грудня 2024 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» було укладено додаткову угоду (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до пункту 3 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги сторони погодили, що вартість виконаних робіт та надання послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання «Дженерал Лігал Груп» становить 10 000.00 гривень. Відповідно до пункту 7 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги сторони також погодили , що у разі задоволення судом першої інстанції позовних вимог у даній справі [PERSON] зобов`язувався сплатити Адвокатському об`єднанню «Дженерал Лігал Груп» додатковий «гонорар успіху» у сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень. Адвокат Габрильчук Є.В. у даній цивільній справі діяв як адвокат від імені Адвокатського об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» та представляв інтереси позивача [PERSON] . Згідно Акту № 01 від 19 лютого 2025 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) вартість юридичної консультації, підготовка та надсилання позовної заяви, представництво інтересів у суді, участь адвоката у судових засіданнях, складання інших процесуальних документів становила становить 10 000.00 гривень. Відповідно до Акту додатковий гонорар (гонорар успіху) згідно пункту 7 додаткової угоди (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року склав 5 000,00 гривень. А всього позивачем [PERSON] було оплачено 15 000.00 грн. Що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 19-02/01 від 19 лютого 2025 року. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав правову допомогу і поніс витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Крім того, з огляду на частину першу статті 26 Закону України «Про адвокатуру» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Застосування цієї норми права у подібних правовідносинах уже було предметом перегляду Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/3874/22 (провадження № 61-900св23) міститься правовий висновок про те, що не є підставою для скасування законного судового рішення ордер, форма якого не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України, оскільки адвокат діяв на підставі договору про надання правової допомоги, що передбачено статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». В адвоката не зупинено право на заняття адвокатською діяльністю і він не позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. У справі представник позивача - адвокат Габрильчук Є.В. долучив до заяви окрім договору від 03 грудня 2024 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги також додаткову угоду (замовлення) № 01 від 03 грудня 2024 року до Договору № 03-12/01 про надання правничої (правової) допомоги, Акт № 01 від 19 лютого 2025 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), квитанцію до прибуткового касового ордера № 19-02/01 від 19 лютого 2025 року, свідоцтво № 1507 Серії ВЛ від 25 жовтня 2024 року про право на зайняття адвокатською діяльністю. Адвокат Габрильчук Є.В. брав участь у судових засіданнях, готував та здійснював промову у дебатах, відповідно до відомостей Єдиного реєстру адвокатів України не зупинено його право на заняття адвокатською діяльністю та він не позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням. Суд враховує ту обставину, що представник позивача [PERSON] - адвокат Габрильчук Є.В. звертався до суду із позовними вимогами всього на суму 232 888,46 грн., Ціна позову складалася із: - 4300,00 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України становить 178 751,00 грн.; - 99,53 доларів США, (що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 137,46 грн.); - 50 000,00 грн. моральної шкоди. Судом задоволено позовні вимоги: - 4300,00 доларів США (що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить 178 751,00 грн.); - 99,53 доларів США, (що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить 4 137,46 грн.). А всього - 182 888,46 грн., що становить 78,53%. В решті частині позовних вимог було відмовлено. Враховуючи те, що позов було задоволено частково, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені ним судові витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 78,53% : - 10 000. 00 гривень * 78.53% : 100 =7853. 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; -5 000,00 гривень * 78.53% : 100 = 3926,50 грн. додаткових витрат на професійну правничу (правову) допомогу (гонорар успіху). А всього: 11779,50 грн. Тому суд висновує про часткове задоволення заяви та ухвалення у справі додаткового рішення шляхом стягнення на користь позивача [PERSON] відповідних витрат на правову допомогу у сумі 11779.50 грн. з відповідача [PERSON] .

Outcome: partial