Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

04.11.2024 позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором позики №4341772 від 09.11.2023 в розмірі 24647,29 грн., яка складається з : 5897,14 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 18750,15 грн. - заборгованості за відсотками. В обґрунтування позову зазначено, що 09.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №4341772. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ ««1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №23 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 24647,29 грн., яка складається з : 5897,14 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 18750,15 грн. - заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - заборгованості за пенею. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), вони б були перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Вищезазначений Договір позики укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним цифровим підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Таким чином, позивач стверджує, що [PERSON] має перед ним непогашену заборгованість за Договором позики №4341772 від 09.11.2023 в розмірі 24647,29 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати (а.с. 1-4). Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2024 справу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. 04.12.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 41-42). 06.12.2024 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. (а.с. 45-46). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 20.02.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 09.11.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] було в електронній формі укладено договір позики №4341772 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою). Сума позики - 8000 грн., строком на 20 днів, дата повернення позики 29.11.2023. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 17,81% (фіксована), базова процентна ставка з наступного дня користування позикою 3% (фіксована). Орієнтована реальна річна процентна ставка 1950,44 %, орієнтована загальна вартість позики 9440,00 грн., підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором SM6phR6Bpd (а.с. 5-7). 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с. 9-10). За цим договором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), за плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.). Додатковою угодою №2 до цього договору (а.с.11) було внесено зміни до п. 1.3. договору, в частині повідомлення боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних. У відповідності до додаткової угоди №22 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 12) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклали дану угоду про загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно із реєстром боржників №22 від 11.04.2024. В якості ціни продажу фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить від основної суми заборгованості. Однак, суд звертає увагу, що в даній додатковій угоді не зазначено загальної суми прав вимоги та суму, яка підлягає сплаті. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників №23 від 11.04.2024 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Реєстр Боржників №23 від 11.04.2024 кількістю 6984 боржників (а.с. 13). Відповідно до витягу з реєстру боржників №23 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 14), який сформовано представником позивача 18.10.2024, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за договором позики №4341772 становить 24647,29 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором позики №4341772 від 09.11.2023 за період з 11.04.2024 по 30.09.2024 (а.с. 15), станом на 30.09.2024 заборгованість за договором позики №4341772 від 09.11.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 24647,29 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України, зокрема, як передбачено у п. 3 ч. 1 цієї статті, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Таким чином, суду необхідно з`ясувати обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та чи існували ці права на момент їх переходу. Так, з матеріалів справи встановлено, що договір позики було укладено 09.11.2023, а договір факторингу було укладено 14.06.2021, у п.1.1 якого зазначено про відступлення прав вимог «строк виконання зобов`язань за якою настав», тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати позивачу. Додаткова угода не містить змін до вказаного договору в контексті строк, умов настання прав вимоги, а лише фактично додає нові реєстри боржників. Відповідно до п. 2.2.1 договору факторингу - права вимоги, що передаються Фактору для здійснення факторингу, є дійсними. Що стосується додаткової угоди №22 та реєстру боржників до такого від 11.04.2024, то в пункті договору факторингу - 9.10. визначено перелік додатків до договору. Окрім цього, суд також звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 стороною позивача не надано. При цьому, слід зазначити, що на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторонами не було досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про [PERSON] , як боржника, сформована у витязі з реєстру боржників №23 більше ніж як через два роки після укладення договору факторингу. Враховуючи, що як вже зазначено за п.2.2.1. передавались дійсні права вимоги. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 ). Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено факту переходу прав вимоги до відповідача [PERSON] щодо сплати заборгованості за договором позики, укладеним 09.11.2023 між останнім та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що у позові відмовлено, судовий збір відповідно до статті 141 ЦПК України позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed