Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Представник заявника звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , доводився сином [PERSON] , яка померла [INFO] , а також сином заявника [PERSON] . В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. Заявником через [INFO] було подано на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум, заяву про призначення одноразової грошової допомоги, однак заявнику відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги, через наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника. Також, заявником виявлено розбіжності у написанні прізвища матері померлого, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між померлим [PERSON] , заявником [PERSON] та померлою [PERSON] , у зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа неповнолітня [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, про причини неявки у судове засідання суд не повідомила. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, розглянувши заяву, вислухавши обґрунтування заявника та його представника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 червня 1976 року мовою оригіналу « [PERSON] » народився [INFO] , його батьком зазначений « [PERSON] », матір`ю зазначена « [PERSON] » (а.с. 9). У свідоцтві про одруження від 20 липня 1997 року прізвище [PERSON] зазначено « [PERSON] » (а.с. 17). Також, як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22 березня 2007 року прізвище батька зазначено « [PERSON] » (а.с. 18). У свідоцтві про народження заявника прізвище мовою оригіналу зазначено « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 листопада 1971 року внаслідок реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). [PERSON] , яка доводилася дружиною [PERSON] заявника у справі, померла [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 29 грудня 2009 року, пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 16 березня 2010 року, посвідчення члена сім`ї батька військовослужбовця, який загину (помер) під час чи пропав безвісти під час проходження військової служби вбачається, що прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.13, 14, 15). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 червня 2023 року, довідкою про причину смерті від 31 травня 2023 року (а.с. 5, 7). Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) № 54 від 01 червня 2023 року [PERSON] , яка доводиться дружиною померлого [PERSON] повідомлено про його загибель (а.с. 6). З листа [INFO] № 1276/1987 від 17 вересня 2024 року вбачається, що виявлено розбіжності у написанні прізвищах батька ( [PERSON] ) та сина ( [PERSON] ) та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 8). Згідно з актом опитування свідків від 10 жовтня 2024 року свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно доводилися батьком та матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 16). Аналогічні показання свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали під час їх допиту у судовому засіданні. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, в зв`язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 78712230 від 11 жовтня 2024 року, № 73293759 від 21 липня 2023 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 73293880 від 21 липня 2023 року (заповіти/спадкові договори), копії спадкової справи № 258/2023 щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON] заявника у справі, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 19, 65-81). Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до вимог частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник вказував, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №638/18089/17 від 16 червня 2021 року, доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Відповідно до частини 1\~статті 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. У\~Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України\~зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і\~зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в\~Конституції України. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом. У\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі\~Конвенція) зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження факту визнання заявника членом сімї загиблого військовослужбовця; його встановлення не повязується з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого подання заявником документа, що засвідчував би наявність сімейних відносин між ним і його сином станом на день загибелі останнього, з метою призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця (сина). Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц. Незалежно від того, яку мету встановлення факту зазначено заявником, очевидним є те, що причиною неможливості підтвердити факт родинних відносин є різне написання прізвищ заявника та померлого, що є ознакою формальних перешкод для підтвердження ступеню споріднення із померлим сином. Разом із тим кожна особа має право на підтвердження свого родинного походження, а тому відмова у задоволенні заяви з формальних міркувань за встановлених обставин є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт родинних відносин між ним та його померлим сином для отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця (сина), отже встановлення родинних відносин між заявником та його померлим сином породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням родинних відносин законодавство пов`язує отримання одноразової грошової допомоги, при цьому, в судовому засіданні встановлено, що спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на отримання одноразової грошової допомоги іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, а в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між заявником [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] доводився сином [PERSON] , заявника у справі та [PERSON] , яка померла [INFO] , а розбіжності в написанні прізвища заявника, [PERSON] та прізвища померлого, суд пов`язує з неуважністю та необізнаністю осіб, які видавали згадані документи.

Outcome: approved