Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, відповідно до якої [PERSON] просить суд: -дозволити громадянину України [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області, 29.04.2015 року) удочерити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . - внести зміни: в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , що складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за № 202 від 12.02.2013 року; та в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , що складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за № 1263 від 05.11.2015 року; в яких змінити прізвище дітей з « [PERSON] » на « [INFO] » по батькові змінити з « [PERSON] » на « [INFO] » та записати усиновлювача батьком дітей, в графі відомості про батька вказати батько [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В заяві зазначає, що заявник познайомився з [PERSON] у січні 2022 року, коли знаходився в місті Запоріжжі у відрядженні. З початку збройної агресії російської федерації, заявник залишився проживати в місті Запоріжжі разом з [PERSON] та її малолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 14.05.2024 року заявник одружився з [PERSON] , яка має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти вважають заявника батьком, хочуть носити його прізвище. Заявник зазначає, що він має постійну роботу, є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . За місцем роботи характеризується позитивно. До кримінальної відповідальності не притягувався. Додатково повідомляє, що ін. ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами. Мати дитини не заперечує проти усиновлення . Родина проживає в квартирі яку він винаймає на підставі договору оренди житлового приміщення від 01.06.2024 року. Для виховання та розвитку дітей створені всі належні умови. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєва Є.С. від 16.01.2025 відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву. Неповнолітня діти [PERSON] , [PERSON] повідомили, що згодні на усиновлення, і згодні на зміну свого прізвища та по батькові. Представник органу опіки та піклування вказала на доцільність усиновлення молодшої дівчинки, однак відповідно до висновку органу опіки та піклування встановлено недоцільність усиновлення [PERSON] , оскільки різниця у віці між нею та усиновлювачем складає менше 15 років. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З наведених положень законодавства про охорону дитинства випливає, що виховання дитини у повній сім`ї має беззаперечне значення для її духовного та фізичного розвитку, формування її особистості, яке неможливо переоцінити. Одним з завдань сімейного законодавства в силу ст. 1 СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ст. 5 СК України). Статтею 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Главою 18 Розділу ІV СК України внормовані питання усиновлення. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем в свою сім`ю особи на правах доньки або сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно із ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за добровільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодше 21 року. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Як випливає із приписів ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Стаття 218 СК України передбачає, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Вирішуючи заяву, суд враховує такі встановлені під час судового розгляду обставини. Заявник є особою, яка в силу ст. 211 СК України може бути усиновлювачем та відповідно до ст. 213 СК України має переважне право на усиновлення, так як діти виховується в його родині, яку заявник створив, уклавши шлюб з їх матір`ю (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ), [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . Наявність нотаріально посвідчено згоди усиновлення заінтересованої особи [PERSON] (матері дітей), батько дітей у Книзі реєстрації народжень записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану, вказують на дотримання вимог ст.ст. 217, 219 СК України. Крім того, можливість заявника бути усиновлювачем свідчить письмовий висновок про доцільність усиновлення малолітної [PERSON] , [INFO] . Довідки про доходи заявника, відомості щодо відсутності судимостей, а також обставини, які в силу ст. 224 СК України, мають істотне значення при вирішенні цієї справи, переконують суд в тому, що усиновлення заявником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , обумовлене інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонічних умов її життя. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюються по батькові дитини. Згідно ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. З урахуванням наведених вимог закону, заява [PERSON] , в частині зміни прізвища та по батькові усиновлюваної дитини і його запису у Книзі реєстрації народжень батьком дітей, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Статтею 225 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Утім за висновком органу опіки та піклування, що складений Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 12.12.2024 року, названий орган вважає недоцільним усиновлення, оскільки заявник не старший на п`ятнадцять років за дитину, яку він бажає усиновити. Статтею 207 СК України визначено, що усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 211 СК України). Як встановлено судом, [PERSON] [INFO] , а [PERSON] [INFO] , тобто заявник не старший на п`ятнадцять років за дитину, яку він бажає усиновити. Вказана обставина є підставою у відмові в задоволенні заяви в частині усиновлення малолітньої [PERSON] . У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: partial