Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, акцент Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» №630721848 та оферту на укладення угоди про обслуговування картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.09.2017. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах передбачених договором 630721848. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від банку інформації. Відповідач свої зобов`язань за кредитним договором не виконує внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 51622,42 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування з АТ « Альфа- Банк» на АТ «Сенс Банк». Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 29.01.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 23.09.2017 між відповідачем [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №630721848, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір. Відповідно до умов укладеної між сторонами угоди, АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредит, ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 200 000 гривень, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 26% річних, обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за Кредитом - до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Згідно анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» відповідач підтвердив, що ця анкета-заява є акцептуванням, в розумінні ст.642 ЦК України, його згоди на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» та отримання банківських послуг на умовах, визначених Публічною пропозицією та Продуктами банку, Депозитні вклади фізичних осіб, Поточні рахунки фізичних осіб, Платіжні картки фізичних осіб, Кредитні картки фізичних осіб, Кредити фізичних осіб, Послуги системи інтернет-сервісу «My Alfa-Bank, інших банківських послуг, що передбачені умовами Публічної пропозиції (п.2.1.1 анкети - заяви). П.2.1.2 анкети-заяви передбачено, що відповідач приймає пропозицію банку на отримання банківських послуг щодо відкриття та ведення рахунків, випуск та обслуговування карток, розміщення депозитних вкладів, отримання кредитів, послуг з обслуговування в системі інтернет-сервісу «My Alfa-Bank дистанційного розпорядження рахунками з використанням Заявок на здійснення договірного списання, що можуть здійснюватися з використанням електронного підпису та іншого аналогу власноручного підпису та інших послуг за продуктами банку. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесений 30.11.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач свої зобов`язання за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630721848 від 23.09.2017 належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, згідно розрахунку позивача, виникла заборгованість перед АТ «Сенс Банк» в сумі 51622,42 грн, з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 33656,56 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 8286,45 грн, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9045,91 грн, заборгованість за відсотками за простроченим тілом кредиту у розмірі 633,50 грн. Згідно досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань від 14.03.2024 вбачається, що на адресу відповідача представником АТ «Сенс Банк» було надіслано дану вимогу, з тексту якої вбачається, що АТ «Сенс Банк» вимагав від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором у розмірі 51184,22 грн протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Згідно виписки по рахунку за кредитною карткою за період з 23.09.2017 по 12.03.2024 вбачається, що відповідач регулярно користувався кредитною карткою, а саме: знімав готівку в банкоматі, здійснював покупки, переказ коштів з картки на картку, тим самим підтвердила свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved