Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

31.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника Романенка М.Е. через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 18.04.2021 між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Кредитного договору №102137598 від 18.04.2021 (далі Договір) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і було надіслано на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до умов Договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачці кредит на споживчі цілі в сумі 12000 грн 00 коп, строком на 30 днів з 18.04.2021 по 18.05.2021, комісією за надання кредиту 7920 грн 00 коп, 5 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 55920 грн 00 коп, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 12000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками 42120 грн 00 коп, заборгованість за комісійними винагородами 1800 грн 00 коп. 29.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі й до [PERSON] за кредитним договором №102137598 від 18.04.2021. Добровільно відповідачка кредитну заборгованість в сумі 55920 грн 00 коп не сплачує. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки на його користь суму зазначеної кредитної заборгованості, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 06.01.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. Згідно із вимогами ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 18.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102137598 (а.с.27-32). Зазначений договір було укладено у вигляді електронного документу шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором. У Анкеті-заяві на кредит № 102137598 від 18.04.2021 позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування: сума кредиту 12000 грн 00 коп, строк кредитування 30 днів (а.с.11). Відповідно до Договору про споживчий кредит ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] на умовах строковості, платності та поворотності кредит на споживчі цілі в сумі 12000 грн 00 коп, шляхом перерахування йому грошових коштів на розрахунковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №26862300 від 18.04.2021 (а.с.34). Тобто, свої зобов`язання за договором товариство виконало в повному обсязі. Відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 55920 грн 00 коп, з яких заборгованість за тілом кредиту 12000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками 42120 грн 00 коп, заборгованість за комісійними винагородами 1800 грн 00 коп. 29.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05Т, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором №102137598 від 18.04.2021 (а.с.16-20). Добровільно заборгованість відповідачка не погашає. З будь-якими заявами відповідачки до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. З Договору про споживчий кредит №102137598 від 18.04.2021 вбачається, що його укладено в електронній формі. Відповідно до ст.3 Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст.11 Закону України\~"Про\~електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статями 526,527,530ЦК\~України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 55920 грн 00 коп. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 102137598 від 18.04.2021 в сумі 55920 грн 00 коп. В силу вимог ст.ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн 00 коп. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 42649756 від 01.08.2024, детальний опис робіт, акт №102137598 від 30.09.2024 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Згідно платіжної інструкції № 2011-93 від 20.11.2024, яка міститься в матеріалах справи, позивач, на виконання вищевказаний документів, сплатив ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» кошти за надання правової допомоги, в загальному розмірі 6000 грн 00 коп. на виконання умов зазначеного договору. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн 00 коп. Також, на підставі ст.141ЦПК\~України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved