Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, зазначивши, що вирішила зробити заповіт на свого внука, але як з`ясувалось є розбіжності в прізвищі, а саме: у неї прізвище в паспорті вказано як " [PERSON] ", а у внука " [PERSON] ". Звернувшись до Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримала усне роз`яснення, що дану помилку виправити неможливо. Просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , являється її внуком. Заявник просила розглядати справу у її відсутність, подавши письмову заяву. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, просили провести розгляд справи у їх відсутність, подавши письмові заяви. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що згідно паспорту серії [NUMBER] від 02.09.1998 року прізвище заявниці [PERSON] . Згідно паспорту серії [NUMBER] від 23.12.2009 року та свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.11.1993 року прізвище внука заявниці зазначено [PERSON] . У відповідності до вимог ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.01.1995 року "Про судову рактику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих і майнових прав громадян; чинними законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 315 ч.1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; -інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. Суд зазаначає, що у справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинниих відносин, заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини , але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Судом встановлено, що особи, про встановлення родинних відносин між якими подано заяву, на теперішній час живі, що не позбавляє можливості вирішити питання у позасудовому порядку. Розбіжність у написані прізвищ не перешкоджає заявникові зробити розпорядження на випадок її смерті, у тому числі залишити заповіт. Факт, про встановлення якого подано заяву, не має для заявниці правовстановлюючого характеру, тобто від його встановлення не залежить виникнення, зміна або припинення її особистих і майнових прав. За таких обставин, позовні вимоги є безпідставими, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed