Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

06.12.2024 [PERSON] подала до суду позовну заяву до ТОВ "ФК "Аланд", з наступними вимогами: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського МНО Хари Наталії Станіславівни, вчинений 15 квітня 2020\~року, зареєстрований в реєстрі за № 14626 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 19 129 грн 31 коп.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на користь [PERSON] 19129 грн 31 коп.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на користь [PERSON] судові витрати: судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. та витрати на правничу допомогу. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що наприкінці серпня 2024 року їй стало відомо про обмеження доступу до коштів, що зберігаються на банківському рахунку, та як пояснили працівники банку, що на грошові кошти накладено арешт в межах виконавчого провадження. Проте, про існування виконавчого провадження, в якому вона є боржником, відомо не було, жодних постанов від виконавчої служби не отримувала. З метою отримання інформації стосовно виконавчого провадження та виконавця, яким здійснюється примусове виконання рішення, 21.08.2024 у розділі "Пошук за даними АСВП" Автоматизованої системи виконавчого провадження (оскільки ідентифікатора доступу сторін не мала) нею було здійснено пошук та з`ясовано, що, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. перебуває виконавче провадження № 62220454, в якому її вказано боржником, а стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд". Однак, у жодних правовідносинах з вказаним підприємством вона ніколи не перебувала. Тривалий час намагалася зв`язатися з приватним виконавцем Пашковим Ю. Д., однак спроби виявилися безрезультатними. Після того, як встановила додаток "Дія" на телефон, ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 62220454, з яких стало відомо, що 01.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В. В. було відкрито виконавче провадження № 62220454 з примусового виконання виконавчого напису № \~ \~ \~ \~14626, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. про стягнення з неї на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості у розмірі 19 129 грн 31 коп. Одночасно з прийняттям рішення про відкриття виконавчого провадження, 01.06.2020 приватним виконавцем Попляком В. В. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно з якою загальна сума мінімальних витрат становить 159 грн 00 коп., а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 912 грн 93 коп. 01.07.2020 приватним виконавцем Попляком В. В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків в межах суми боргу у розмірі 21 442 грн 24 коп., що складається з: витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400 грн 00 коп., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 19 129 грн 31 коп., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 912 грн 93 коп. Водночас, з моменту винесення вказаної постанови до листопада 2024 року ніяких утримань ПФУ не здійснював, жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні №\~62220454 приватним виконавцем Попляком В. В. не проводилося. Позивач є пенсіонером за віком, тому щомісячна пенсія, яку отримує від держави, є основним джерелом доходу. Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено пунктом 10-2, згідно з яким, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації). Однак, приватним виконавцем Пашковим Ю. Д. у період дії воєнного стану було звернуто стягнення на пенсію. 19.11.2024 приватним виконавцем Пашковим Ю. Д. було долучено до електронного виконавчого провадження в АСВП сканкопію виконавчого напису № 14626, вчиненого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що нотаріусом запропоновано стягнути з боржника за кредитним договором від 23.07.2014 № 40/8614DCLRKPT, укладеним між нею та ПАТ "Платинум Банк", право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на підставі договору відступлення прав вимоги від 02.10.2019№ 02/10/2019-ФА, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість у розмірі 18 829 грн 31 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 681 грн 31 коп., прострочена заборгованість за процентами - 8 148 грн 00 коп., за вчинення виконавчого напису - 300 грн 00 коп., отже загальна сума, що підлягає стягненню становить 19 129 грн 31 коп. Нотаріусом також було зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав, але не вказано коли саме, а стягнення заборгованості проводиться за період з 12.08.2018 по 21.02.2020. Проте, вказана заборгованість нею не визнається у повному обсязі, а оскаржуваний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню, за наступних обставин. Дійсно, у 2014 році між нею та ПАТ "Платинум Банк" було укладено кредитний договір, за умовами якого банком надано споживчий кредит строком на 12 місяців, який упродовж 2014-2015 років нею було погашено у повному обсязі. У передбачений умовами кредитного договору строк було повернуто кредитні кошти у повному обсязі з урахуванням процентів за користування кредитом, а відтак грошове зобов`язання перед банком виконано у повному обсязі. Крім того, вважає, що у разі визнання судом оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 19\~129 грн 31 коп., що стягнені на підставі виконавчого напису нотаріуса, відпали, тому вказані кошти підлягають поверненню їй відповідно до статті 1212 ЦК України. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.12.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 09.01.2025. 09.01.2025 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного із звільненням [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення [PERSON] з\~посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", 21.01.2025 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В., та судовий розгляд справи призначено на 26.02.2025. 24.02.2025 представник позивача [PERSON] подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. 26.02.2025 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Гетьман О. М. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, а також просила стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1 211 грн 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн 00 коп. Представник відповідача\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Аланд", про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Третя особа приватний\~виконавець виконавчого округу Харківської області Шиндель\~В. А. на судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача заперечень не зазначила. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою\~Н.\~С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~14626, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 18\~829\~грн 31 коп. за період з 12.08.2018 по 21.02.2020 (а.с. 40). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка\~В.\~В. від 01.06.2020 відкрито виконавче провадження № 62220454, на підставі виконавчого напису № 14626, виданого 15.04.2020 (а. с. 24). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка\~В.\~В. від 01.06.2020 визначено розмр мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнуто з боржника основну винагороду (а.с. 25, 26). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка\~В.\~В. від 01.07.2020 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 27). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка\~Д. О. від 22.07.2024 передано виконавче провадження № 62220454 у провадження приватного виконавця Пашкова Ю. Д. (а. с. 34). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова\~Ю. Д. від 15.08.2024 виконавче провадження № 62220454 прийнято до провадження (а. с. 35). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова\~Ю. Д. від 16.08.2024 накладено арешт на кошти боржника [PERSON] (а. с. 36). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя\~В. А. від 21.11.2024 закінчено виконавче провадження № 62220454, у зв`язку зі стягненням боргу, основної винагороди виконавця та виконавчих витрат (а. с. 37). Зазначені обставини щодо руху виконавчого провадження № 62220454 у відношенні боржника [PERSON] відображено в інформації про виконавче провадження № 6220454 (а.с . 28-33). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017\~року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та не чинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06\~березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчиняючи 15.04.2020 виконавчий напис № 14626, приватний нотаріус не мав підстав керуватися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14. За загальним правилом, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, відповідач мав надати оригінал нотаріально посвідченого договору з позивачем, однак такого договору не існує. За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, під час розгляду позову за оспорюваним виконавчим написом в порядку його примусового виконання з позивача було стягнуто на користь відповідача грошові кошти у розмірі 19 129 грн 31 коп., що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя В. А. від 21.11.2024 про закінчення виконавчого провадження № 62220454 (а. с. 37). Таким чином, загальна сума стягнутих грошових коштів з [PERSON] в межах виконавчого провадження № 62220454 складає 19 129 грн 31 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, положення ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2)відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Так, представником відповідача не спростовано факт надходження коштів, стягнутих в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі вчиненого виконавчого напису. Враховуючи, що виконавчий напис вчинено безпідставно, то і правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відпали, а тому стягнуті з позивача грошові кошти у сумі 19 129 грн 31 коп. підлягають поверненню, а отже, стягненню з відповідача. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги від 21.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Гетьман" в особі керівника Гетьман О. М. та Беспалько Л. І.; додаткового договору від 21.08.2024 до договору про надання правничої допомоги від 21.08.2024 № б/н; ордеру на надання правничої (правової) допомоги; акту приймання - передачі наданих послуг № 1 від 02.09.2024 (до договору про надання правничої допомоги від 21.08.2024); акту приймання - передачі наданих послуг № 2 від 06.12.2024 (до договору про надання правничої допомоги від 21.08.2024); фіскальних чеків на суму 2 000 грн 00 коп., 3 000 грн 00 коп., 3 000 грн 00 коп (а. с. 42-48, 71). Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 16).

Outcome: approved