Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

10 липня 2019 року КП «Водоканал» в особі представника за довіреністю Руднєва В.О. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь підприємства боргу за спожиту воду й послуги водовідведення в розмірі 21\~917,77\~грн. та судового збору в розмірі 1\~921,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , користується послугами КП «Водоканал», але оплату за них в повному обсязі не вносять, у зв`язку з чим за період з 01 лютого 2012 року по 31 травня 2019 року утворилася заборгованість в сумі 21\~917,77 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 30 серпня 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 24 лютого 2020 року позов задоволено повністю. 09 вересня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі ЄУН №337/2856/19 Провадження №2/337/71/2020, вказавши що відповідач не з`явився до суду із поважної причини у зв`язку із неотриманням виклику, а також, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки квартира, за адресою якої надавались послуги, з 01.07.2011 року належить іншій особі [PERSON] ,\~яка і\~повинні бути\~належним відповідачем\~або співвідповідачем\~у справі.\~Крім того\~вважав,\~що позов\~пред`явлено із\~пропуском строку\~позовної давності. Строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення просив поновити. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2020 року у справі ЄУН №337/2856/19 Провадження №2/337/71/2020 за позовом комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, скасовано. Справу призначено до розгляду. 31 жовтня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає повністю, оскільки він не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок у КП «Водоканал» відкрито на ім`я [PERSON] , яка є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2011 року та споживачем послуг, які надає підприємство. Вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови від позову. 20 листопада 2024 року від представника позивача КП «Водоканал» надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою з 12 серпня 2011 року, тобто на момент звернення позивача з позовними вимогами до суду та в період утворення заборгованості, отже є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та належним відповідачем по справі. Здійснюючи оплату послуг позивача, відповідач підтвердив та погодився із отриманням послуг. Жодних заяв про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою відповідача до КП «Водоканал» не надходило. 13 лютого 2025 року від представника позивача КП «Водоканал» надійшла заява про зміну предмету спору, яку ухвалою суду від 17 лютого 2025 року повернуто представнику позивача у зв`язку із порушенням процедури подання. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та відповідним повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. За таких\~обставин суд\~вважає за\~необхідне розглянути\~справу на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що місце реєстрації [PERSON] , [INFO] з 12 серпня 2011 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Згідно п.1 ч.1 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV та п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII\~відповідно (далі Закони України №1875-IV, № 2189-VIII) споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.02.2012 по 31.12.2019 за вказаною адресою місця проживання та реєстрації відповідача [PERSON] комунальним підприємством «Водоканал» були надані, а відповідачем - спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення без будь-яких зауважень щодо їх якості. Праву споживача на вчасні та відповідної якості житлово-комунальні послуги прямо відповідає визначене п.5 ч.3\~ст.20 Закону України № 1875-IV\~та п.5 ч. 2\~ст. 7 Закону України №2189-VIII\~зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.За змістом ч. 1 ст. 9 закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.10 ч.1\~ст.7 Закону України №\~417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст.\~67,\~68 ЖК України\~співвласник/наймач зобов`язаний своєчасно оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісячно. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Згідно розрахунку за період з 01.02.2012 по 31.12.2019 у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , (особовий рахунок [NUMBER] який відкритий на ім`я [PERSON] ), надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які у повному обсязі не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 21\~917,77 грн., що підтверджується відповідними розрахунком та довідкою. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Доказів, які б підтверджували факт зняття з реєстрації або тимчасового не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] відповідачем не надано. Таким чином, відповідач є споживачем послуг КП «Водоканал» за вище вказаною адресою та користувався послугами позивача, а тому повинен проводити оплату за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. КП «Водоканал» не залучав у цій справі будь-яких інших осіб, в якості відповідачів чи співвідповідачів, що є виключним правом останнього, як позивача в силу вимог ст. 51 ЦПК України, і суд позбавлений це робити за власною ініціативою за відсутності відповідного клопотання позивача. За змістом ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2017р. № 142 (чинного на момент виникнення боргу) затверджено Порядок зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації. Вказаним Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Проте відповідач або власник квартири з заявою та підтверджуючими документами щодо не проживання за вказаною адресою, не зверталися. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач не спростував той факт, що позивачем надавалися послуги з холодного водопостачання та водовідведення, відповідач частково сплачував надані послуги, від надання послуг не відмовлявся. На підтвердження представником позивача надано розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та довідка, з якої вбачається , що під час розгляду справи у суді, на особовий рахунок № [NUMBER] надходили кошти у період з 01.02.2012 по 31.12.2019 у сумі 16\~492,91 грн, а також враховуючи переплату на 01.02.2012 у сумі 235,07 грн., які були зараховані позивачем в оплату поточного та минулого періоду згідно нарахувань, а саме: 1960,78 грн. та 235,07 грн. зараховані в оплату періоду з 01.02.2012 по 31.12.2019, та 14\~532,13 грн. зараховано в оплату минулого періоду з 01.02.2012 по 31.05.2017, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою від 13.02.2025. Враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості, заборгованість останнього складає 9542,49 грн. за період з 01.06.2017 року по 31.12.2019 року. Заборгованість відповідача [PERSON] за період з лютого 2012 року по травень 2017 року погашена в добровільному порядку. Відповідачем [PERSON] , було заявлено клопотання про застосування позовної давності, оскільки КП «Водоканал» просить стягнути заборгованість, яка перевищує суму за три роки. Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Також Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно положень ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність до вимог, сплата яких здійснюється щомісячними платежами, вираховується окремо щодо кожного з платежів. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вирішуючи питання про переривання строку позовної давності, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Позовні вимоги КП «Водоканал» стосуються заборгованості, що утворилася у період з 01 лютого 2012 року по 31 травня 2019 року. Із вказаними вимогами КП «Водоканал» звернувся до суду 10 липня 2019 року. Однак, відповідно до наданих позивачем розрахунком відповідачем були здійснені наступні платежі: у листопаді 2015 року на суму 500,00 грн., у грудні 2015 року на суму 400,00 грн., у квітні 2016 року на суму 300,00 грн., у жовтні 2017 року на суму 292,91 грн, у вересня 2019 року на суму 8000,00 грн., у жовтня 2019 року на суму 7000,00 грн. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що протягом періоду заборгованості здійснювались періодичні платежі на погашення заборгованості на суму 16\~492,91 грн, які в свою чергу переривали строк позовної давності, та свідчили про визнання боргу відповідачем та факту отримання послуг. Тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Водоканал» заявлені в межах позовної давності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу [PERSON] , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути заборгованість за спірний період, що залишилась не погашеною 9542,49 гривні за період з 01.06.2017 року по 31.12.2019 року. Сума заборгованості за період з лютого 2012 року травень 2017 року погашена відповідачем в добровільному порядку, повторному стягненню не підлягає. Щодо доводів [PERSON] про пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки він не є власником квартири, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти\~солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Аналіз наведених норм права надає підстави дійти до висновку, що особа, яка виконала солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, у тому числі, житлово-комунальних послуг, має право вимагати від іншого споживача житлово-комунальних послуг їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес) у рівній частці. Отже, відповідач [PERSON] вправі звернутися до власника квартири з позовом у порядку регресу (або у позасудовому порядку) щодо відшкодування половини вартості боргу за спожиту воду і послуги водовідведення. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 1 921, 00 гривень судового збору, в порядку\~ст.141 ЦПК України\~також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial