Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

05\~серпня 2024\~року цивільна справа надійшла до\~Інгулецького районного\~суду місті\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~відповідно до\~Розпорядження №983\~Широківського районного\~суду Дніпропетровської\~області. Позивач [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою, в обгрунтування якої зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав на нього заповіт. Заповіт є чинним та не скасованим. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який був одинокою людиною, догляд за ним здійснював саме він. [PERSON] працював у колгоспі, тому отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0192937, який виданий 11 червня 1997 року Широківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, згідно рішення від 23 травня 1997 року №178-р, зареєстрований 11 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів за №0409 на земельну частку (пай), площею 6,19 умовних кадастрових гектар, яка перебувала у колективній власності КСП «Калинівський» та знаходиться на території Гречаноподівської сільської ради Дніпропетровської області, вартістю 21316,00 грн. Зазначає, що за життя [PERSON] надав всі документи для оформлення державного акту на земельну ділянку на підставі вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), державний акт був оформлений після його смерті. Позивач отримав державний акт на ім`я [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 6,0616 га, серії ІІ-ДП 3034272, виданий на підставі№55/7/23 від 22.11.1999 року, згідно до державного акту, земельна ділянка розташована на території Розилюксембурзької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за шр №342/2477, державний акт підписаний головою Розилюксембурзької сільської ради В.Саладій та датований 15 грудня 1999 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] 09 червня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І., де була заведена спадкова справа. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що інформація на об`єкт спадкового майна не внесена до Державного реєстру речових прав, та спадкоємцем було надано оригінал державного акту, що був оформлений після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. у судове засідання не з`явились, надана суду заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача -Гречаноподівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. У листі №К-46/0-57/6-24 від 22.02.2024 року Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що за інформацією, наданою відділом №4 управління надання адміністративних послуг Головного управіління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю здійснено запис щодо реєстрації на ім`я [PERSON] право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0616 га, кадастровий номер земельної ділянки відсутній, яка розташована на території Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. Право власності посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП№034272, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр 3342/2477 від 15.12.1999. Примірник акту отримано 19.07.2000. 09 серпня 2024 року ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 11 грудня 2024 року ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено клопотання представника позивача адвоката Кафтасьєвої Г.В. про витребування доказів; закрито підготовче провадження. На адресу суду від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. надійшла копія спадкової справи №152/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом встановлені обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.6-7 копія паспорту, довідка). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с.8 копія свідоцтва). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) № ДП №0192937 від 11 червня 1997 року, сертифікат видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Калинівський», с. Рози Люксембург, Широківського району Дніпропетровської області [PERSON] на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 28 травня 1997 р. № 178-р, в тому , що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Калинівський», розміром 6,19 в умовних кадастровихгектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної ділянки становить 21316 (а.с.10). За життя, 11 серпня 1999 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповів [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) № ДП №0192937 від 11 червня 1997 року. Заповіт посвідчений секретарем сільської ради Розилюксембурської сільської ради Івановою Галиною Володимирівною (а.с.9 копія заповіту). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 15 грудня 1999 року, [PERSON] на підставі рішення сесії Розилюксембузької сільської ради народних депутатів №55-7/23 від 22 листопада 1999 року, передана у приватну власність земельна ділянка площею 6,0616 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Розилюксембурської сільської ради; Землю передано для веденння товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр №342/2377 (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. 30 серпня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки у спадкоємців відсутній факт прийняття спадщини (а.с.14). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.16). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. від 09 червня 2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки документ на спадкове майно був оформлений після смерті спадкодавця. Судом досліджена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ст.41Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потребм можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до ст.9 ЦК УРСР, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Отже, враховуючи, що Державний акт серія ІІ-ДП № 034272 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 15 грудня 1999 року, виданий після смерті спадкодавця (дата смерті [INFO] ), а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсним Державний акт серії ІІ-ДП № 034272 від 15 грудня 1999 року на право приватної власності на землю, а також скасовує його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр №342/2477. За життя [PERSON] набув право на земельну ділянку площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0192937, який виданий\~11\~червня 1997\~року Широківською\~районною державною\~адміністрацією Дніпропетровської\~області згідно\~рішення від\~23\~травня 1997\~року №178-р,\~ а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини; інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, окрім позивача, не встановлено, - відтак, є підстави для визнання права приватної власності на земельну ділянку згідно вказаного сертифікату в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за позивачем, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] йому заповів 11 серпня 1999 року, та позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України. Позивач у позовній заяві просив розподіл судових витрат не здійснювати та залишити понесені витрати за ним. Отже, судові витрати по справі не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved