Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 05863-06/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» надало відповідачу кредит у розмірі 14200,00 грн на рахунок з використанням карти 5354-32хх-хххх-7590, строк кредиту 120 днів за умов виконання позичальником графіку платежів з 06.06.2024, дата повернення кредиту 03.10.2024, денна процентна ставка - 1,50 %. В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 30.10.2024 р. виникла заборгованість у розмірі 39036,50 грн., а саме: -13590,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; -18346,50 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; -7100,00 грн - заборгованість за пенею (штрафами) несплату штрафів. Між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Стар файненс Груп» укладено договір факторингу № 30102024, у відповідності до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 05863-06/2024 від 06.06.2024, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причина неявки суду не відома, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2024 між ТОВ «Стар файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05863-06/2024, строк кредиту 120 днів за умов виконання позичальником графіку платежів з 06.06.2024, дата повернення кредиту 03.10.2024, денна процентна ставка - 1,50 % (а.с.11). 30.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Стар файненс Груп» укладено договір факторингу № 30102024, у відповідності до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 05863-06/2024 від 06.06.2024, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с.40). Згідно Акту приймання-передачі прав № 1 ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39036,50 грн, з яких:\~ -13590,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; -18346,50 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; -7100,00 грн - заборгованість за пенею (штрафами) (а.с.50). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно правил\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11\~ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, однак [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати кредиту, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договорами та нараховані проценти, в загальній в сумі 31936,50 грн. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею (штрафами), на загальну суму 7100 грн, в силу п.6 Розділу IV Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування", п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 81,8 % від сплаченої суми судового збору та витрат на правничу допомогу. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial