Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що 19.10.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] , укладено договір кредитної лінії № 00-9909180 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору кредитодавець надав [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 5000 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язалась одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк дії кредитної лінії 120 днів. [PERSON] зобов`язалась повернути кредит 16.02.2024 року або достроково. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Однак, всупереч умовам кредитного договору № 00-9909180 від 19.10.2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого має заборгованість в сумі 15500 грн., яка складається з: 5250 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10250 грн. заборгованості за відсотками. 22.01.2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023 р. 16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Макс Кредит» до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС»» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15500 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023 у розмірі 15500 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.01.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що до позовної заяви не долучено належних документів, які б підтверджували, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. На підставі\~наданих до\~суду позивачем\~витягів документів\~неможливо в\~повній мірі\~з`ясувати\~обсяг та\~зміст прав,\~які на\~підставі укладеного\~договору факторингу\~перейшли новому\~кредитору. Вказує, що є дружиною військовослужбовця [PERSON] , який призваний по мобілізації до лав Збройних сил України з 07.06.2023 р., а тому кредитодавець не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом згідно ч.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з урахуванням відсотку задоволених позовних вимог. 03.02.2025 року на адресу суду надійшла\~відповідь на\~відзив,\~відповідно до\~якої представник\~позивача просить\~суд задовольнити\~позов у\~повному обсязі.Зазначають, що до матеріалів справи долучені договори факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 та № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, які укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. Також, до матеріалів справи долучені витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу №22-01/2024 від 20.01.2024 та №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 та Акти-прийому передачі реєстру боржників, які містять вичерпну індивідуалізацію боржника та деталізацію заборгованості, а саме: загальну суму заборгованості з розмежуванням на заборгованість за основним зобов`язанням та відсотками. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, \~ \~ \~ \~що 19.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9909180 відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 5000 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальниця зобов`язалася повернути кредит кредитодавцю 16.02.2024 року або достроково (п.п.1.2, 1.3 Договору). Згідно пп. 1.4.2. Договору, стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п.1.3 цього Договору, після 30 дня користування кредитом, починаючи з 31 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Відповідно до пп. 1.4.3. Договору, позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленою та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2. Договору. Позичальник поінформований, розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки не є зміню процентної ставки у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до позичальника та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програма лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця (пп.1.4.4. Договору). Згідно з п.1.5, 1.6 Договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 250 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінніЗакону України «Про електронну комерцію»(п.2.2 Договору). За п.4.3 відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Даний договір відповідно до п.7.11, 7.12 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача , який надісланий на номер його мобільного телефону, відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію». Відповідачем, з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором підписано Паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого, остання ознайомилась з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, із платежами за супровідні послуги кредитодавця, які є обов`язковими для укладення договору, із порядком повернення кредиту, а також наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023 року виконало у повному обсязі, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 р., інформацією щодо позичальника [PERSON] , випискою по рахунку за кредитним договором № 00-7587609. З розрахунку заборгованості наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість по кредитному договору у розмірі 15500 грн., яка складається з: 5250 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10250 грн. заборгованості за відсотками. 22.01.2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023 р. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу від 22.01.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 22.01.2024 року. Відповідно до витягу реєстру боржників від 22.01.2024 до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року, ТОВ «Макс Кредит» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9909180. 16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу від 16.08.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 16.08.2024 року. Відповідно до реєстру боржників від 16.08.2024 до договору факторингу факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9909180. Першою та третьою частинами\~статті 512 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, на підставі договорів факторингу ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором № 00-9909180 від 19.10.2023 р. Вищевказаний договір укладений у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~(далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим\~Законом\~одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону\~відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим\~Законом\~одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заяв про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем перераховано грошові кошти. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи, що кредитний договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позичальником та відповідачем не були би укладені. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Факт одержання кредитних коштів, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами,\~інформаційною довідкою\~ТОВ «Платежі\~онлайн» №\~204/09\~від 09.09.2024\~р.,\~інформацією щодо\~позичальника [PERSON] ,\~випискою по\~рахунку за\~кредитним договором\~№ 00-7587609\~та не\~заперечується відповідачем,а тому обставини щодо передачі відповідачу грошових коштів, суд вважає доведеними належними та допустимими доказами. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049\~ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У силу статті 629\~ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 526\~ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 599\~ЦК Українизобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до положень статті 611\~ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.\~\~\~ У строк, передбачений договором [PERSON] кошти, отримані в борг не повернула, безпідставно ухилившись від взятих на себе зобов`язань. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 5250 грн. за кредитним договорами є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості по відсоткам суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1049ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Відповідачем до відзиву долучено копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого 23.06.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а також посвідчення офіцера [NUMBER] на ім`я [PERSON] , згідно якого останній перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. Згідно довідки № 689 від 22.06.2023 року виданої військовим інститутом Київського національного університету ім. Тараса Шевченка Міністерства оборони України [PERSON] дійсно перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та проходить службу у військовому інституті. Термін підготовки становить з 07.06.2023 по 30.08.2023 року. Після закінчення підготовки буде направлений на до військової частини для подальшого проходження служби. Враховуючи, що [PERSON] проходить військову службу за призовом під час мобілізації згідно наказу від 07.06.2023 р. № 147 ТЦК, відповідач [PERSON] має право на пільги встановлені ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальником нараховувана заборгованість за відсотками за період з 19.10.2023 по 15.02.2024 року, тобто нарахування заборгованості за відсотками здійснювалося в період проходження [PERSON] військової служби за призовом під час мобілізації, які не підлягають стягненню з відповідача на користь банку, відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова\~компанія «Ейс»\~та стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~00-9909180\~від 19.10.2024 у розмірі 5250 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.ст.\~15,\~133 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч.1-2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 22.11.2024 року, додаткову угоду №10 до договору про надання правничої допомоги; протокол погодження вартості послуг до Договору, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11 2024 року на суму 7000 грн. Суд, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат (установлення\~їхньої дійсності\~та необхідності)\~та розумності\~їхнього розміру та вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу за складення адвокатського запиту у розмірі 500 грн., за складення клопотання про витребування доказів у розмірі 500 грн., оскільки надання вказаних послуг адвокатом не підтверджено. Таким чином, із огляду на обсяг наданих адвокатом послуг та враховуючи те, що позов задоволено частково, виходячи з розміру задоволених вимог 5250 грн., що складає 33,8 % від заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2028 грн. Відповідно до положень\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 818,77 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~

Outcome: partial