Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася у Ширяївський районний суд Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року позовні вимоги за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу роз`єднані, та виділено у самостійне провадження позовні вимоги про розірвання шлюбу. Підготовче засідання у справі відкладено до 27.02.2025 року. Після здійснення реєстраційних дій, цій справі присвоєно єдиний унікальний номер 518/248/25, та номер провадження 2/518/184/2025. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У підготовчому судовому засіданні, позивач та її представник наполягають на розірванні шлюбу, просять не стягувати з відповідача витрати понесені позивачем на отримання професійної правничої допомоги. Відповідач, у судовому засіданні, безумовно визнав позовну вимогу, просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 31 серпня 2019 року між нею та [PERSON] Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб за актовим записом №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин є неповнолітні діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причинами розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейні відносини припинилися через різні погляди на життя, втрати почуття поваги та любові один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім`єю. Збереження шлюбних відносин неможливе внаслідок втрати подружжям підґрунтя цих відносин. Розірвання шлюбу відповідає інтересам кожного з подружжя та інтересам кожної дитини. На час судового засідання, сторони не мають спору щодо проживання дітей. Судом встановлено, що 31 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб за актовим записом №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого долучений до матеріалів цієї справи. Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Статтею 51\~Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав беззаперечно, та також наполягає на розірвання шлюбу, збереження цього шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дітей, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного Кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивач під час звернення до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю. На підставі ст. ст. 3, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved