Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ступнік С. В. звернувся до Чорнухинського районного суду Полтавської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" про стягнення заборгованості за договором оренди землі. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 27 лютого 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі на земельну ділянку загальною площею 7,58 га, яка знаходиться на території Білоусівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером 5325180400:00:024:0001. Пунктом 8 Договору визначено, що останній укладено на 7 років. Відповідно до п.9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 17037,23 грн. Також, додатковою угодою від 07 квітня 2018 року про зміну сторони та внесення змін до договору оренди №б/н від 27.02.2015 було визначено нового орендаря в особі товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід». Крім того, було внесено зміни до п.4.2, а саме, сторони домовилися, що строк дії договору поновлюється (продовжується) до 11.06.2022, сплив якого починається з моменту підписання сторонами даної угоди, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Також, п.4.4 сторони виклали в наступній редакції, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 29208,70 грн за рік оренди. Відповідно до п.11 Договору оренди землі «орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року». В силу Закону України №2145-XI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року строк дії договору оренди землі від 27 лютого 2015 року (власник [PERSON] ) було автоматично пролонговано на один рік з 11.06.2022 до 11.06.2023. Відповідач, діючи у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов Додаткової угоди, до 2023 року щорічно виплачував орендну плату позивачу в повному обсязі. Однак, в порушення договірних зобов`язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обґрунтування не виплатив позивачу орендну плату за 2023 рік у сумі 29208,70 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на свою користь заборгованість з орендної плати за 2023 рік у розмірі 29208,70 грн, інфляційних втрат 3504,96 грн, 3% річних - 907 грн та судові витрати. Ухвалою судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - ТОВ «Райз-Схід» в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань про відкладення розгляду цивільної справи на адресу суду не надходило. Також на адресу суду відповідачем не надіслано відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21\~Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,58 га з кадастровим номером 5325180400:00:024:0001, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 27 лютого 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі на земельну ділянку загальною площею 7,58 га, яка знаходиться на території Білоусівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером 5325180400:00:024:0001 Додатковою угодою № б/н (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 07 квітня 2018 року, змінено орендаря на ТОВ «Райз Схід». Відповідно до п.4.2 Додаткової угоди від 07.04.2018 сторони домовились, що строк дії Договору поновлюється (продовжується) до 11 червня 2022 року, сплив якого починається з моменту підписання сторонами даної угоди, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Також, п.4.4 сторони виклали в наступній редакції, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 29208,70 грн за рік оренди. Відповідно до п.11 Договору оренди землі «орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року». В силу Закону України №2145-XI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року строк дії договору оренди землі від 27 лютого 2015 року (власник [PERSON] ) було автоматично пролонговано на один рік з 11.06.2022 до 11.06.2023. Відповідно до ч.1\~ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідачем ТОВ «Райз-Схід» не надано жодних доказів належного виконання умов договору в частині сплати орендної плати. Відповідно до статей\~525,\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас у відповідності до п.13 Договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Таким чином, сукупна заборгованість станом на 14.01.2024 складає 33620,66 грн, з них: заборгованість зі сплати орендної плати за 2023 рік становить 29208,70 грн; 3504,96 грн інфляційних втрат; 907,00 грн 3 % річних. Судом перевірений розрахунок позивача в частині нарахування трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за 2023 рік, який є правильним. Таким чином, загальна заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 27.02.2015 станом на 14.01.2025 складає 33620,66 гривень. Такий розмір заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції, 3% річних узгоджується з умовами договору. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Невиконання зобов`язань ТОВ «Райз-Схід» по своєчасній виплаті орендної плати (плати за користування земельною ділянкою), тягне за собою відповідальність передбачену п.41, згідно якого за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до\~закону та цього договору. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки орендна плата є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди землі про повну та своєчасну виплату орендної плати для нього настають наслідки, передбачені\~ст. 625 ЦК України. В постанові ВСУ від 26 квітня 2017р. по справі № 3-1522гс16 (№ 918/329/16) зазначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто, таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць (за кожен день такого прострочення) з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже,\~враховуючи те, що відповідачем ТОВ «Райз-Схід» не надано жодних доказів належного виконання умов договору в частині\~сплати орендної плати,\~суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатила 1211,20 гривень судового збору. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про судові витрати суд виходить з такого. У пункті 82 рішення у справі "Дубовик проти України" від 15.01.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з практикою Суду заявниця має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За правилами ч.ч.1-6\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 статті 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено\~ст.134 ЦПК України. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: копія ордера серії ВІ №1272604 від 13 січня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Ступнік С. В.; угода № 319 про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) від 12 грудня 2024 року; додаткова угода до угоди №319 про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) акт прийняття-передачі наданої правничої допомоги, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу за договором №319 від 12 грудня 2024 року становить 12000 грн та квитанція №319/1 від 28.11.2024 про прийняття від [PERSON] гонорару в розмірі 12000 гривень. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи характер спірних правовідносин, обсяг наданої правової допомоги, ступінь складності справи, відсутність клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про доведеність, стягнувши судові витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, стягнувши з відповідача на його користь 12000 грн. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

Outcome: approved