Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Костова Наталія Зіновіївна, із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію цього суду 24.10.2024, до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач просить: 1. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 85,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1093 га з кадастровим номером 6122484500:02:002:0006, що розташована в [ADDRESS] . 2. В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності [PERSON] право власності на: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 85,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1093 га з кадастровим номером 6122484500:02:002:0006, що розташована в [ADDRESS] . 3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.2022 шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі сторони придбали у власність майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 85,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1093 га з кадастровим номером 6122484500:02:002:0006. Згоди щодо поділу майна між позивачем та відповідачкою не досягнуто, у зв`язку із чим майно підлягає поділу у судовому порядку, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на частину. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 607/22938/24. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2024 року дану справу за підсудністю передано на розгляд Збаразькому районному суду Тернопільської області (а.с.29). 28 листопада 2024 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи (а.с.38-39). 10 грудня 2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Костової Н.В. надійшло клопотання про розгляд даної справи з участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами суду (а.с.41-44). Ухвалою Збаразького районного суду від 13 грудня 2024 року задоволено клопотання адвоката Костової Н.З. про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції у даній справі (а.с.45). 07 січня 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому вона визнає позов в частині визнання за позивачем права власності на частину спільного нерухомого майна подружжя, але просить відмовити у вимогах позивача щодо стягнення судових витрат, а саме: 968,96 грн сплаченого судового збору та 10000 грн витрат на надання правничої допомоги (а.с.54-55). В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Костова Н.З. не з`явилися, однак, на адресу суду від останної надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлена, згідно поданого відзиву позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис №1146 (а.с.13-15). За час перебування у шлюбі сторонами придбано у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1093 га, кадастровий номер 6122484500:02:002:0006, а також було придбано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1093 га, кадастровий номер 6122484500:02:002:0006, розташовану в [ADDRESS] . Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки становить 161060 гривень. Дані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 01 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Джулою О.М. та зареєстрованого в реєстрі №1742 (а.с.18-19), копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Джулою О.М. та зареєстрованого в реєстрі №1744 (а.с.20-21), інформацією з Державного реєстру речах прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №392508865 від 27.08.2024 (а.с.22-24). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Cімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.ч.1,\~2\~ст.68\~Сімейного кодексу\~України розірвання\~шлюбу не\~припиняє права\~спільної сумісної\~власності на\~майно,\~набуте за\~час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р.№11). Зі змісту п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. Разом з тим, суд враховує правові позиції Верховного Суду з аналогічних спорів, в яких Верховний Суд роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України. Відповідач [PERSON] визнала позов. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити визнавши спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1093 га, кадастровий номер 6122484500:02:002:0006, що розташована в [ADDRESS] , та провести їх розподіл, оскільки вказане майно набуте за час шлюбу, а тому, згідно вимог ст.ст.60, 70 СК України та ст.372 ЦК України, належить сторонам в рівних частках на праві спільної сумісної власності подружжя. Отже, необхідно визнати за сторонами право власності на 1/2 частину в ідеальних долях зазначеного майна, залишивши вказана майно у спільній частковій власності сторін. На підставі наведеного та

Outcome: approved