Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вищезазначене домоволодіння було побудоване у 1972 році. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 04 січня 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області, заявлене домоволодіння визначено колгоспним двором, головою двору якого вказано [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] , членами колгоспного двору були його дружина [PERSON] , їхні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку (по 1/5 частці). [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку даного домоволодіння, на яку мала право в порядку спадкування за законом його дружина [PERSON] . Вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день смерті та мала право на спадкову 1/5 частку. [INFO] померла [PERSON] . Спадщина відкрилась на 2/5 частки домоволодіння (1/5 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/5 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ). Після її смерті спадщину прийняли дочки [PERSON] , [PERSON] , які мають право на спадщину за законом і вже оформили свої спадкові права на інше спадкове майно. Таким чином [PERSON] , [PERSON] мають право в порядку спадкування кожна на 1/5 частку даного домоволодіння. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивачів подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила задовольнити позов, розглянувши справу без участі сторони позивачів. Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Осташки Хмельницького району Хмельницької області, місце державної реєстрації смерті виконавчий комітет Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 травня 2013 року виконавчим комітетом Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №874 від 20 листопада 2013 року [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день його смерті в склад його сім`ї входили: дружина [PERSON] ; син [PERSON] ; дочка [PERSON] ; син [PERSON] . Спадкова справа №402/2013 заведена 13 червня 2013 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області до майна померлого [INFO] [PERSON] , за заявою дружини померлого [PERSON] . Факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 січня 1973 року. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 26 листопада 2013 року за №4176/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин за законом одноособово на ім`я дружини [PERSON] з підстав того, що діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані з померлим на день смерті і не подали заяв про відмову від права на спадщину. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2014 року (справа №683/3737/13-ц, провадження №2/683/190/2014) встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , постійно не проживали із [PERSON] , який помер [INFO] в с. Осташки Старокостянтинівського району Хмельницької області, на час відкриття спадщини. Визнано за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в с. Осташки Старокостянтинівського району Хмельницької області, право власності на земельну ділянку площею 2,84 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON] ; від Б до В землі Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району; від В до Г землі [PERSON] ; від Г до А Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована поле № [NUMBER] на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 001678, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 05 вересня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області за № 197/2005-р від 05 серпня 2005 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010574700172.\~\~ [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2023 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області за №1775/03-38/2024 від 24 липня 2024 року на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входили: син [PERSON] , син [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №447/2024, заведеної 20 вересня 2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторю Хмельницької області до майна померлої [INFO] [PERSON] , її спадкоємцями за законом є дочки [PERSON] та [PERSON] , а сини [PERSON] та [PERSON] відмовились від права на спадщину. [PERSON] та [PERSON] вже частково оформили свої спадкові права на інше спадкове майно. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 01 грудня 1986 року Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 червня 2006 року Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 1979 року Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047762881 від 01 листопада 2024 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №00047762986 від 01 листопада 2024 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047763094 від 01 листопада 2024 року. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який згідно виданого 04 січня 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого являвся [PERSON] . Право власності зареєстроване 04 січня 1989 року в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого являвся [PERSON] і записано в реєстрову книгу №1 під реєстровим номером 6. За даними виписки (№22-10/85 від 08 листопада 2024 року) з погосподарської книги №2 Губчанським старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (за 1991-1995 роки) с. Зеленці, станом на 15 квітня 1991 року головою двору, особовий рахунок № [NUMBER] , по [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , членами двору були зареєстровані дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] . Домогосподарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 27 вересня 2024 року, житловий будинок було збудовано 1972 року. Згідно до\~ст.123 ЦК\~Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ч.1\~ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. У відповідності до\~ст.125 ЦК УРСР\~при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей\~123\~і\~126\~цього\~Кодексу. В силу вимог\~ст.126 ЦК\~УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності\~Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи\~«колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку по 1/5 частці (1:5=1/5). Листами від 11 грудня 2024 року за №№1708/02-14, 1709/02-14 державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотна Т.В. відмовила [PERSON] , [PERSON] в оформленні спадкових прав на заявлену нерухомість через належність до суспільної групи «колгоспний двір». Відповідно до п.23 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало кожному право власності на 1/5 частки майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті [PERSON] належна йому 1/5 частка домоволодіння в порядку спадкування перейшла по спадщині за законом дружині [PERSON] . Після смерті [PERSON] 2/5 частки (1/5 частка належить їй, як члену колгоспного двору + 1/5 частка, на яку вона має право в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] ) перейшла в порядку спадкування за законом дочкам [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по 1/5 частці кожній. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved