Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

14.10.2024 представник позивача за довіреністю у справі Живага Людмила Миколаївна звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 23.10.2024, обґрунтовуючи тим, що між Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» та [PERSON] укладено публічний договір на постачання природного газу. Позивач виконав поставку природнього газу для побутових потреб до житлового будинку за адресою проживання відповідачки: [ADDRESS] . Відповідачка письмову заяву про припинення до її об`єкту розподілу природного газу до Оператора ГРМ не подавала, продовжує споживати природній газ і частково сплачує кошти за його поставку. Однак, за період за вказаною адресою утворилася заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 8029,09 грн. У зв`язку з тим, що відповідачка неналежним чином оплачувала вартість спожитого природного газу та добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконує, просила стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованість у розмірі 8029,09 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень. 21.11.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 14.01.2025 11:00 год. 14.01.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 19.02.2025 10:30 год, згідно п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. Представник позивача за довіреністю у справі Живага Людмила Миколаївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідача -\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, втому числі шляхом оголошення на веб- порталі судової влади України, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подала. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 19.02.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» надає послуги з постачання природного газу у Київської області на підставі на підставі ліцензії від 01.07.2025, згідно постанови Національної комісії, з здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 1588 від 21 травня 2015 року «Про видачу ліцензій на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ». Відповідачка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджено матеріалами справи (а.с.6,26,32). З витягу по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.6), вбачається, що [PERSON] у період з травня 2020 року по листопад 2022 року здійснювала оплату послуг з постачання природного газу, однак не у повному обсязі, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 8029,09 грн. 10.07.2023 ухвалою Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/1315/23, провадження № 2-н/376/186/2023 (а.с.7), відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон № 2189-VІІІ), індивідуальний споживач це\~ фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 6 Закону № 2189-VIII, виконавцем комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. П. 1, п. 5 ч.2 ст. 7 Закону № 2189-VIII, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» №329-VIIІ від 09.04.2015, НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі-Правила) Згідно Розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній у установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Підтвердженням (акцептування) приєднання споживача до умов Договору постачання є підписання споживачем та повернутий на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» одного екземпляру заяви-приєднання. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-присднання) є оплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника природного газу. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання з іншим постачальником, споживач не має право споживати природний газ з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Таким чином, оскільки до суду не надано доказів, що відповідачка відмовилася від укладення публічного договору чи подала Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкті, а продовжувала споживати природний газ та частково сплачувала відповідну комунальну послугу, вважається, що між [PERSON] та ТОВ «Київоблгаз Збут» укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.18 розділу ІІІ\~ Правил та Розділу IV Типового договору (а.с.13), передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситися не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Згідно ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова\~ від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше\~ не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору та вимог цього Кодексу, інших актів\~ цивільного законодавства, а за відсутності\~ таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. т. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань, а недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, позивачем доведено факт невиконання відповідачкою зобов`язань щодо сплати у повному обсязі коштів за постачання природного газу, а відповідачка, відзив із запереченнями проти позову з належними та допустимими доказами у їх підтвердження та спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам поданим позивачем у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (а.с.5), то такі витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, враховуючи також те, що до суду не надано доказів на підтвердження підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved