Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

24.12.2024 позивач [PERSON] в особі представника адвоката Ярошенко О.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено наступне.\~На підставі\~обмінного ордеру\~№523\~від 14\~лютого 1984\~року чоловіку\~позивачки [PERSON] \~ та\~його родині\~була надана\~квартира [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , у квартирі залишилися зареєстрованими позивач [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] . Приблизно з 2020 року відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, він виїхав за кордон, змінив місце проживання на постійній основі, тобто вже майже 5 років відповідач не проживає за місцем реєстрації, оскільки добровільно змінив своє місце проживання. Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до онука, щоб він або знявся з місця проживання, або надав відповідну довіреність, оскільки вона та інші родичі виявили бажання приватизувати житло. [PERSON] відмовляється надати довіреність як на зняття з реєстраційного обліку, так і на приватизацію житла. Той факт, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі, порушує право позивача на приватизацію квартири, крім того, за деякі комунальні послуги (вивіз сміття та газопостачання) плата нараховується в залежності від кількості зареєстрованих осіб, і ці витрати додатково несе позивач. Відповідач у квартирі не проживає та участі в утриманні житла не бере, проте продовжує бути там зареєстрованим, що порушує права позивача, як користувача квартири. У зв`язку з цим позивач звернулась до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням сторін, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. У судове засідання позивач та Представник позивача адвокат Ярошенко О.О. не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника відповідача адвоката Нікітіної Т.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, за змістом якої відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з не проживанням у ньому понад 6 місяців. Треті особи у судове засідання не з`явились, через представника суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 523 від 14.02.1984 року про право зайняття житлового приміщення, а саме: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з членами сім`ї: дружиною [PERSON] , дітьми [PERSON] , дочкою [PERSON] вселені до зазначеної квартири. (а.с. 19). На даний час у квартирі зареєстровані позивач, відповідач та треті особи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 08.01.2025 за №06.4-06/02/262, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 26.08.2003 року по теперішній час. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно акту ОСББ «Матросова 25А» від 14.11.2024 року, складеного за результатом виходу комісії, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , але фактично не проживає у квартирі з 20 лютого 2020 року по теперішній час (а.с.20). Згідно письмової заяви відповідача [PERSON] , він дійсно не мешкає з 2020 року у м.Запоріжжі, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Польщі. Вищевказані докази є належними та підтверджують факт не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2020 року. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Даний факт суттєво порушує право позивача користування житлом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум ВСУ у постанові від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] , зареєстрований, однак не проживає у квартирі [ADDRESS] біля 5 років, суд вважає, що така свідома поведінка відповідача свідчить про втрату ним інтересу до такого жилого приміщення, тому на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, і тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved