Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до Одеської міської ради, за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шпараги Світлани Стефанівни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований наступними обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який останній час постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що після смерті батька залишилась спадщина, яка складається із частини будинку [ADDRESS] . Вказує, що він єдиний спадкоємець померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, тому із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Через напружені стосунки у сім`ї, стосунки з батьком майже не підтримував, а з 2015 року зовсім перестав з ним спілкуватися. Вказує, що [INFO] випадково зустрів свою зведену сестру по матері [PERSON] , з якою не підтримував зв`язок з 2019 року, та від якої дізнався, що його батько помер. [PERSON] зазначає, що 19 лютого 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського округу Шпараги Світлани Стефанівни, з метою подання заяви про прийняття спадщини. Листом №19/01-16 від 19 лютого 2024 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законодавством строк. Представник [PERSON] в ході розгляду справи позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шпарага Світлана Стефанівна подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 вересня 2021 року (а.с 3). [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 16 січня 1975 року за реєстром № 1369, посвідченого нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Шустовою Г.І., належало 11/12 частини будинку [ADDRESS] (а.с. 8-9). Позивач вказує, що він єдиний спадкоємець померлого батька, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Встановлено,\~що у\~лютому 2024\~року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського округу Шпараги Світлани Стефанівни, з метою подання заяви про прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Одеського міського округу Шпараги Світлани Стефанівни №19/01-16 від 19 лютого 2024 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (а.с. 7). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони регулюються Книгою VI ЦК України яка містить положення про спадкування. Обґрунтовуючи позов в частині пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що стосунки з батьком майже не підтримував, а з 2015 року зовсім перестав з ним спілкуватися. Дізнався про смерть батька 03 лютого 2024 року коли випадково зустрів свою зведену сестру по матері [PERSON] , з якою також не підтримував зв`язок з 2019 року. Допитана у відкритому судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] приходився сином померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач протягом тривалого часу не підтримував зв`язок з батьком, та дізнався про його смерть від неї у лютому 2024 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з нормами ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд, беручу до уваги показання свідка [PERSON] , погоджується з доводами позивача щодо поважності пропуску ним строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,так як вони знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. При таких обставинах суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved