Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Представник позивача адвокат Кісіль Р.-В.В., який діє від імені [PERSON] звернувся до Буського районного суду Львівської області з позовом до ТОВ "АГРОСЕТОН", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Золочівська районна державна адміністрація Львівської області про скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі. Позов мотивує тим, що [PERSON] є власником земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номера: 4620687000:09:000:0052; 4620687000:09:000:0051; 4620687000:09:000:0053; 4620687000:10:000:0017; 4620687000:10:000:0018; 4620687000:10:000:0019. З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно встановлено, що 08.09.2021 року між ним та відповідачем було укладено договори оренди землі на вищезгадані ділянки. Однак він вказаних договорів оренди не підписував, істотних умов цього договору не погоджував, тому вважає їх неукладеними. Просить суд, скасувати записи про державну реєстрацію прав оренди ТОВ "АГРОСЕТОН" на земельні ділянки які належать йому. Просить позов задоволити. Представник позивача та позивач у вступні слові суду повідомили про обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. 11.04.2023 року скористався правом надання відзиву в якому зазначив, що між позивачем та ТОВ "АГРОСЕТОН" було укладено договора оренди земельних ділянок 18.10.2016 року, який було пролонговано 08.09.2021 року. ТОВ "АГРОСЕТОН" є правонаступником ТОВ «АГРОЛАН ЗАХІД», в тому числі і за вищевказаними договорами оренди землі. Вказавши, що дані договора не можуть вважатися неукладеними, оскільки сторони вже вчинили певні дії, спрямовані на їх виконання. Орендар прийняв земельні ділянки в користування і користується ними без порушення цільового призначення землі, а орендодавець задовільнив свій інтерес щодо оплати за користування землею, отримавши передбачені договорами виплати, чим підтвердили існування договірних відносин. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши і оцінивши, подані докази сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Договора оренди землі від 08.09.2021 року укладені між [PERSON] та ТОВ "АГРОСЕТОН" в особі Остоп Риза. Вони зареєстровані, відповідно до чинного законодавства, договори оренди землі із кадастровими номерами: 4620687000:10:000:0017; 4620687000:10:000:0018; 4620687000:10:000:0019; 4620687000:09:000:0051; 4620687000:09:000:0052; 4620687000:09:000:0053, строком на 10 років. З відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що договора зареєстровані в реєстрі. Оригінали примірників вищезазначених договорів оренди позивач отримав особисто, про що свідчить його підпис у відомості про отримання відповідних документів. Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов, зокрема, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Судом встановлено, що за оренду земельної ділянки позивач у 2023 році отримав за оренду земельного паю в 25.09.2023 року згідно відомості на виплату готівки № 38\~ 872,31 грн, 4\~479,35 грн, 872,31 грн, 4\~479,35 грн, 1\~589,45 грн 872,31 грн. Про цю обставину позивач не заперечив. Крім того, судом встановлено, що за оренду земельної ділянки позивач у 2024 році отримав за оренду земельного паю в 02.12.2024 року згідно відомості на виплату готівки № 55 1\~711,72 грн, 872,31 грн, 872,31 грн, 4\~823,93 грн, 4\~823,93 грн, 872,31 грн. Про цю обставину позивач теж не заперечив. Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Оскільки Позивач не оспорював договір, а фактично його виконував, договір вважається чинним. Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України та ст. 626 Цивільного кодексу України, договір оренди землі вважається чинним у разі, якщо сторони виконують умови договору, зокрема щодо оплати орендної плати. Отримання орендодавцем плати підтверджує виконання сторонами умов договору. Відповідно ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Фактичним користуванням земельною ділянкою земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням, що не викликало заперечень з боку позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) сформульовано висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач вимоги ст. 148-1 ЗК України не виконав, строк, визначений законом пропустив, заяви не відповідають вимогам закону. В силу ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному\~статтею 148-1 Земельного кодексу України. Крім того,\~суд звертає\~увагу,\~що в\~спеціальному законі України «Про оренду землі» міститься зобов`язання щодо повідомлення орендаря протягом місяця з дня державної реєстрації права власності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отриманням позивачем орендної плати без заперечень, про що свідчать на виплату готівки по орендній платі за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки. Це підтверджує фактичне визнання існування договірних відносин. Позивачем та його представником не представлено належних та допустимих доказів на обгрунтування вимоги заявленої щодо самовільного захоплення земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed