Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги представник мотивує тим, що 18 квітня 2018 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z75.21262.003863818, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 36000 гривень, включаючи витрати на страховий платіж, які останній зобов`язався повернути разом з процентними платежами (проценти та плата за обслуговування кредитної заборгованості). Свої зобов`язання кредитор виконав та перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові коти в сумі 36000 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 4965,52 гривень. Строк договору становить 60 місяців. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково в сумі 31501,48 гривень, останній платіж проведено 12 листопада 2019 року. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» було укладено Договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило право вимоги до відповідача [PERSON] до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу №29/12-23, згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z75.21262.003863818 від 18 квітня 2018 року. Станом на 16 листопада 2023 року згідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за зазначеним кредитним договором, сформованої первісним кредитором АТ " Ідея Банк" , заборгованість відповідача складає 36248, 60 гривень, з яких 28055,01 гривень - заборгованість за основним боргом; 8193,59 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2018 року за №Z75.21262.003863818 в розмірі 36248,60 гривень, та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z75.21262.003863818, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 36000 гривень, зі сплатою 9,99% за користування кредитом, строком на 60 місяців. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту та Графіку щомісячних платежів за кредитним договором відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, про що свідчить його підпис. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено Договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія\~«СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором від 18 квітня 2018 року за №Z75.21262.003863818. 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд капітал» укладено Договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого до ТОВ «Санфорд капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору, Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, ТОВ «Санфорд капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 18 квітня 2018 року за №Z75.21262.003863818. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору від 18 квітня 2018 року за №Z75.21262.003863818 відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і його заборгованість перед позивачем ТОВ «Санфорд капітал» становить 36248,60 гривень, з яких 28055,01 гривень - заборгованість за основним боргом; 8193,59 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками. Враховуючи наведене, суд вважає, що в межах заявлених позовних вимог позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд капітал» 36248,60 гривень заборгованості за кредитним договором від 18 квітня 2018 року за №Z75.21262.003863818. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правничої допомоги №1/04 від 1 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд капітал» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС»; акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №2 від 10 травня 2024 року, підписаного між ТОВ «Санфорд капітал» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», прейскурант вартості послуг АО «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання передачі послуг з правничої допомоги відповідно до договору№1/04\~від 1\~квітня 2024\~року Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5200 гривень є не співмірною із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved