Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», в особі представника позивача Мєшніка К.І., який діє на підставі довіреності № 22-ЮД1 від 08.01.2024 року (а.с.31), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.08.2018 року у розмірі 88541 грн. 71 коп. станом на 09.05.2024 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 88541 грн. 71 коп.; та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 27.08.2018 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.08.2018 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 90000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, а тому станом на 09.05.2024 року має заборгованість у розмірі 88541 грн. 71 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя суду від 01 серпня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43). 03 вересня 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Усенком А.В., було подано до суду через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву (а.с.52-57), в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк», стягнувши лише фактично неповернуту суму коштів у розмірі 35484 грн. 10 коп. Крім того, представник відповідача просить стягнути на користь відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп. У відзиві представник відповідача вказує на те, що не заперечує щодо підписання відповідачем 27.08.2018 року заяви-анкети, проте заперечує щодо підписання Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які набрали законної сили 27.11.2021 року, в той час як анкета-заява підписана 27.08.2018 року. Отже, нарахування та списання відсотків здійснено всупереч діючому законодавству та у розмірі неузгодженому сторонами, ще й за рахунок кредитних коштів та коштів внесених в рахунок погашення заборгованості. Також відповідачем було долучено до відзиву на позовну заяву банківську виписку про рух коштів по картці від 19.08.2024 року (а.с.66-73) та контррозрахунок боргу відповідача (а.с.60-65), згідно якого представник відповідача вказує, що загальна сума заборгованості, яку банк просить стягнути з відповідача, становить 88541 грн. 71 коп., загалом по рахунку позичальником було здійснено видаткових операцій (знято) на 108840 грн. 00 коп., внесено на картку позичальником було кошти у розмірі 73356 грн. 10 коп. Таким чином, різниця між знятими та погашеними сумами становить 35484 грн. 10 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. 09 вересня 2024 року від представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшніка К.І. через підсистему «Електронний суд» надійшла до суду відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Усенко А.В, в якій представник позивача надав додаткові пояснення та просить позов задовольнити у повному обсязі, а також долучив виписку про рух коштів по картковому рахунку; довідку про наявність рахунку; довідку про розмір встановленого ліміту. Крім того, представник позивача просить відмовити у стягненні з позивача на користь відповідача судових витрат та витрат на правову допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп., яка є не співмірною зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами) та часом, затраченим на вчинення процесуальних дій та підготовку документів (а.с.75-93). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. При цьому, представником позивача разом з позовом було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, із змісту якого вбачається, що останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.38). Відповідач [PERSON] і представник відповідача - адвокат Скользнєва В.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1194888 від 18 вересня 2024 року (а.с.96), у судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи без участі відповідача і її представника (а.с.105). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а.с.9). На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач відкрив на ім`я відповідача рахунок № [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є картка monobank «Чорна картка» № [NUMBER] , що підтверджується довідкою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про наявність рахунку від 05 вересня 2024 року (а.с.92). З виписки про рух коштів по картці від 05 вересня 2024 року за період з 27.08.2018 року - 09.05.2024 року встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснювала платежі, поповнювала картку (а.с.85-91). Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк додав до позовної заяви Витяг з Умов і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» про наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, в чинній редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 (набуває чинності з 27.11.2021) (а.с.10-22), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.25-27) з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту (з.б.а.с.27), вказуючи у позовній заяві, що ці документи разом із анкетою-заявою становлять Договір про надання банківських послуг, який було укладено між сторонами і зобов`язання за яким порушила відповідач. Вказаними документами дійсно визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|UniversalBank (далі - Умови), затверджених протоколом правління № 46 від 24 листопада 2021 року (редакція набула чинності з 27 листопада 2021 року), банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається у анкеті-заяві. Згідно п.п.2.3 п. 2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між банком та клієнтом, є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. Між сторонами відповідно до пунктів 5.3, 5.8.1 Розділу І Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором, станом на 09.05.2024 року, заборгованість відповідача становить 88541 грн. 71 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту (а.с.6-8). Водночас, суд враховує, що відповідач [PERSON] звернулася до Банку з анкетою-заявою про отримання банківських послуг 27 серпня 2018 року, тобто до набрання чинності Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank», в редакції, яка додана до позовної заяви. Крім того, надані суду документи не містять підпису відповідача, і матеріали справи не містять підтверджень, в якій редакції Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» з додатками, які, як зазначає позивач, є складовою частиною укладеного між сторонами договору, діяли на час звернення відповідача до Банку з анкетою-заявою і які саме Умови розумів відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 27 серпня 2018 року анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені. В анкеті-заяві від 27 серпня 2018 року, підписаній [PERSON] , процентна ставка не зазначена. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» в редакції на час звернення відповідача з анкетою-заявою, взагалі до позовної заяви не додані. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (27.08.2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.06.2024 року), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд зазначає, що правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, та висвітлює обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку та часу укладення такого договору. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом - позичальником. Незважаючи на те, що у тій справі підписання анкети-заяви клієнтом відбувалось у письмовій формі шляхом проставляння письмового підпису, а в цій - шляхом проставляння електронного підпису, суть полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом. Щодо особливостей укладення договору у системі «Monobank», де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП). Також, суд вважає, що Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, суд прийшов до висновку, що кредитор має право вимагати їх стягнення в судовому процесі. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України. якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи ту обставину, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів. З розрахунку заборгованості та з виписки про рух коштів по картці вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідача відсотки за користування кредитом. Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів. З наданих сторонами документів, судом встановлено, що з рахунку відповідача позивачем станом на 09.05.2024 року списано відсотків на загальну суму 47999,28 грн., зокрема: 01.10.2019 - 69,36 грн., 01.11.2019 - 65,23 грн., 01.12.2019 - 77,38 грн., 01.01.2020 - 236,42 грн., 01.02.2020 - 347,64 грн., 01.03.2020 - 324,52 грн., 01.04.2020 - 350,23 грн., 01.05.2020 - 333,57 грн., 01.06.2020 - 336,93 грн., 01.07.2020 - 322,25 грн., 01.08.2020 - 318,23 грн., 01.09.2020 - 318,96 грн., 01.10.2020 - 296,60 грн., 01.11.2020 - 304,33 грн., 01.12.2020 - 330,39 грн., 01.01.2021 - 513,89 грн., 01.02.2021 - 600,03 грн., 01.03.2021 - 557,17 грн., 01.04.2021- 669,00 грн., 01.05.2021 - 668,57 грн., 01.06.2021 - 843,78 грн., 01.07.2021 - 827,19 грн., 01.08.2021 - 953,17 грн., 01.09.2021 - 1106,60 грн., 01.10.2021 - 1196,69 грн., 01.11.2021 - 1471,27 грн.; 01.12.2021 - 1801,08 грн., 01.01.2022 - 2221,25 грн., 01.02.2022 - 2385,65 грн., 01.03.2022 -2384,95 грн., 01.04.2022 - 2702,35 грн., 01.05.2022 - 1356,64 грн., 01.06.2022 - 1380,42 грн., 01.07.2022 - 2630,40 грн., 01.08.2022 - 2801,16 грн., 01.09.2022 - 2889,82 грн., 01.10.2022 - 2884,80 грн., 01.11.2022 - 3054,94 грн.; 01.12.2022 - 2937,90 грн., 01.01.2023 - 3128,52 грн. Отже, в даному випадку позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню у розмірі 40542,43 грн. (88541,71 - 47999,28 = 40542,43), яка становить неповернуті кредитні кошти. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 40542 грн. 43 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Так, згідно п.6) ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в цій частині на суму 40542 грн. 43 коп., що становить 45,79 % від первісно заявлених вимог (40542,43 грн. х 100 % : 88541,71 грн.), а саме у розмірі 1386,52 коп. (3028,00 грн. х 45,79 % : 100%). Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження надання правової допомоги, відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги від 14.08.2024 року (а.с.58); копію акта здачі-прийняття наданих послуг від 14.08.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 14.08.2024 року (а.с.59). Крім того, до відзиву на позовну заяву додано копію квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 14.08.2024 року на суму 10500,00 грн. (з.б.а.с.59), яка містить тільки підпис та печатку адвоката Усенка А.В., однак, зазначений документ не оформлено у встановленому законом порядку (відсутня квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані докази, вбачається, що відповідачем в порядку, передбаченому ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів про витрати, понесені на професійну правничу допомогу, а тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial