Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ" звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обгрунтування позову посилається на те, що 19.01.2023 р. між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 9733794, згідно з умовами якого відповідач отримав 3 000 грн. строком на 105 днів., до 04.05.2023 р. зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом. 29.05.2023 р. між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» за плату належні йому Права Вимоги, а останній приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 р. ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 570,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків та 570,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Оскільки, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 19.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 28.01.2025 року здійснено перехід від розгляду справи спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 03.02.2025 р. через систему "Електронний суд" надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, 25.02.2025 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, а розгляд справи просить провести без його участі. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 січня 2023 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» із Анкетою-заявою на отримання кредиту № 9733794 (а.с. 22). 19 січня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 9733794, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000,00 грн (а.с. 13-18). Кредит надається строком на 105 днів з 19 січня 2023 року (п.1.3. договору). В п.1.4. зазначено, що дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03 лютого 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 04 травня 2023 року (останнього дня строку кредитування). Згідно з п.1.5.2. проценти за користування кредитом становлять 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п.2.1. кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий його рахунок [NUMBER] . За змістом п.3.2.6. кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії договору без згоди позичальника. Додатком № 1 до договору є графік платежів за договором про споживчий кредит № 9733794 від 19 січня 2023 року (а.с. 19). Додатком № 2 до договору є паспорт споживчого кредиту № 9733794, у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 20). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] підписав договір № 9733794 від 19 січня 2023 року одноразовим ідентифікатором U34516, який йому відправлений 19.01.2023 року о 20:58:56 (а.с. 21). На підтвердження виконання договору позивачем надано платіжне доручення № 916945218 від 19 січня 2023 року, відповідно до якого здійснено платіж в сумі 3 000,00 грн., призначення якого кошти згідно договору 9733794. Платник ТОВ «Мілоан», отримувач [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] (а.с. 23). На підтвердження факту отримання кредиту [PERSON] позивачем також надано виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 9733794 від 19.01.2023 року [PERSON] з якого вбачається, що відповідач жодного разу погашення кредиту не здійснив, на підставі цього виникла заборгованість у загальні сумі 12 570,00 грн, з яких: сума кредиту за договором 3 000,00 грн, прострочена заборгованість за комісіями - 570,00 грн., проценти за користування кредитом 9 000,00 грн. (а.с. 25). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підписання кредитного договору № 9733794 від 19.01.2023 року (електронним підписом) свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір № 9733794 від 19.01.2023 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір № 9733794 від 19.01.2023 року підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 19.01.2023 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. 29 травня 2023 року ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 26-30). Згідно з п. 6.2 Договору, кредитор передає а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованостей. Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування на користь кредитора у повному обсязі в сумі вказаній у п. 7.1 Договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до п. 8.3.2 Договору. Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників (п. 6.2.3. договору). Акт прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №97-МЛ підписаний ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29 травня 2023 року (а.с. 31). На виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було у повному обсязі сплачено на користь ТОВ «Мілоан» суму фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 71529 від 29.05.2023 року (а.с. 32). 02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало [PERSON] претензію № 22737349/7286 про погашення 12 570,00 грн заборгованості за договором № 9733794 від 19 січня 2023 року (а.с. 34). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання за кредитним договором, а лише надає боржникові право вимагати від нового кредитора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Таким чином, у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору № 8265770 від 27.07.2022 року був ознайомлений та підписав його, однак умови вказаного договору порушив. Так,\~всупереч умовам\~кредитного договору,\~відповідач не\~виконав своїх\~зобов`язань\~щодо повернення\~наданого йому\~кредиту в\~строки,\~передбачені кредитним\~договором №\~9733794\~від 19.01.2023\~року,\~що підтверджується\~випискою з\~особового рахунка\~за Кредитним\~договором \~№ 9733794\~від 19.01.2023\~року (а.с.\~25),\~згідно якої\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором \~№ 9733794\~від 19.01.2023\~року становить\~12\~570,00\~грн та\~складається із:\~ 3 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків та 570,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач не погасив заборгованість за грошовим зобов`язанням за кредитним договором ні первинному, ні новому кредитору, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved