Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

12.12.2024 року органу опіки та піклування Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району в особі представника звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з вказаним вище позовом про відібрання у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та передати неповнолітнього органу опіки та піклування. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися [PERSON] , [INFO] 0, аліменти на його утримання у розмірі (однієї четвертої) частини усіх видів (заробітку) доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 10.09.2024 року на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває неповнолітній - [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. [PERSON] мешкав разом з дідом - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , тривалий час мешкає за кордоном в Польщі; батько - [PERSON] , [INFO] , мешкає окремо від сина. Неповнолітній [PERSON] протягом 2023-2024 років неодноразово потрапляв під контроль відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР через неналежне виконання батьками дитини своїх батьківських обов`язків. 27.04.2023 року до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло звернення від батька - [PERSON] , з проханням розглянути питання щодо визначення місця проживання його сина [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що мати неповнолітнього - [PERSON] , виїхала за кордон, а син залишився проживати разом з дідом - [PERSON] та відмовлявся жити з батьком. Звернення [PERSON] було розглянуто районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району та надано письмову відповідь, в якій зазначено, що для розгляду питання щодо визначення місця проживання дитини йому потрібно надати необхідні документи, згідно зазначеного переліку. Станом на листопад 2024 року [PERSON] з заявою щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] та необхідними для цього документами так і не звернувся. 21.11.2023 року ухвалою Хортицького районного суду по кримінальній справі №337/2832/23 задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про застосування примусових заходів виховного характеру відносно [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно небезпечне діяння (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалено застосувати стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження. В задоволенні клопотання законного представника [PERSON] про застосування заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього йому під нагляд - відмовлено. 22.11.2023 року до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло звернення від [PERSON] з проханням розглянути питання щодо проживання і виховання його онука - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не має на впливу на онука та не бажає в подальшому займатися його вихованням. 23.11.2023 року спеціалістом відділу Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в телефонному режимі була проведена бесіда з батьком неповнолітнього - [PERSON] з приводу належного виконання своїх батьківських обов`язків та вирішення питання щодо місця проживання неповнолітнього і запрошено до відділу для надання письмових пояснень, але відповідач повідомив, що не зацікавлений та немає бажання приймати участь у вихованні свого неповнолітнього сина і відмовився співпрацювати зі спеціалістами відділу. У зв`язку з тим, що мати неповнолітнього - [PERSON] , наразі перебуває за межами України, провести з нею профілактичну бесіду та з`ясувати ситуацію яка склалася в родині було не можливо. 04.09.2024 року старшим інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було здійснено телефонний дзвінок батьку неповнолітнього - [PERSON] , з приводу його сина та можливості забрати дитину до свого місця мешкання, але батько відмовився. Мати неповнолітнього - [PERSON] , на телефонні дзвінки не відповіла. Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 04.09.2024 року, 04.09.2024 року неповнолітнього [PERSON] , [INFO] було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР до вирішення його подальшої долі. За час перебування [PERSON] в лікарні, з 04.09.2024 року по 23.09.2024 рік батько дитини - [PERSON] , не з`явився до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо вирішення подальшої долі свого сина. Спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради через мобільний додаток Вайбер було повідомлено матері неповнолітнього - [PERSON] , інформацію щодо її сина, попереджена про відповідальність і наслідки за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків згідно з чинним законодавством. Відповідач повідомила спеціалісту, що наразі немає можливості приїхати в Україну та забрати сина до себе. З 25.09.2024 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , був влаштований на повне державне забезпечення до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації КЗ «Оріхівський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей» №01-14/208 від 15.11.2024 року, мати - [PERSON] , дитину не відвідувала і сама не виявляє ініціативи у спілкуванні. [PERSON] телефонує і пише мамі сам у разі необхідності. Зі слів хлопця вона перебуває в Польщі, не має бажання забирати сина, говорить, що подала документи в консульство і немає можливості виїхати в Україну. Данилові говорить, щоб він закінчив 9 клас в Україні, після чого вона обіцяє його забрати. На прохання [PERSON] мати надсилає йому кошти, відносини між сином і матір`ю не є приязними, він у постійному очікуванні, а вона не повідомляє конкретних своїх дій відносно його подальшого перебування у закладі. Батько - [PERSON] , взагалі не спілкується з сином, не цікавиться станом здоров`я дитини та його успіхами у школі та закладі. 21.11.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було розглянуло питання про неналежне виконання батьківських обов`язків - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та вирішення питання стосовно подальшої долі дитини. По результатам засідання, комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність звернення до суду з позовною заявою про відібрання неповнолітнього [PERSON] від батьків, без позбавлення їх батьківських прав, та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 23.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Відзиву від відповідачів до суду не надходило. Ухвалою суду від 29.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Рябчук А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 26.02.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] з проханням про розгляд справи за його відсутності та ухвалення законного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ч. 8, ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 06.08.2009 року склав актовий запис №729 про народження [INFO] - [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] (на сьогоднішній день - [PERSON] ). Відповідно до листа відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №Р-130-х від 04.05.2023 року, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району , як органом опіки та піклування було розглянуто заяву [PERSON] , [INFO] , від 21.04.2023 року, яка надійшла до відділу 27.04.2023 року, щодо визначення місця проживання його сина [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що мати неповнолітнього - [PERSON] , виїхала за кордон, а син залишився проживати разом з дідом - [PERSON] та відмовлявся жити з батьком. [PERSON] повідомлено, що для розгляду даного питання йому потрібно надати необхідні документи, згідно зазначеного переліку. На день звернення органу опіки та піклування Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району до суду з даним позовом, [PERSON] з необхідними для розгляду заяви щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] до позивача так і не звернувся. 21.11.2023 року ухвалою Хортицького районного суду по кримінальній справі №337/2832/23 задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про застосування примусових заходів виховного характеру відносно [PERSON] , [INFO] , який вчинив суспільно небезпечне діяння (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалено застосувати стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження. В задоволенні клопотання законного представника [PERSON] про застосування заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього йому під нагляд - відмовлено. 22.11.2023 року до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло звернення від [PERSON] з проханням розглянути питання щодо проживання і виховання його онука - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не має на впливу на онука та не бажає в подальшому займатися його вихованням. Відповідно до повідомлення заступника начальника відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Миколи Несварливого №11670/47/022024 від 27.08.2024 неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 18.01.2024 року перебуває на профілактичному обліку у відділі поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за категорією обліку: «дитина-правопорушник, примусові заходи виховного характеру». Вищевказаний неповнолітній мешкає разом з дідусем: [PERSON] , [INFO] , батько : [PERSON] , [INFO] , мешкає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] . Так, 27.08.2024 року під час відвідування за місцем мешкання [PERSON] , [INFO] , від дідуся: [PERSON] , [INFO] надійшла усна скарга, що він більше не може контролювати поведінку дитини. Згідно з повідомленням директора Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради Людмили Токарєвої №2088/03-06 від 16.09.2024 року, 04.09.2024року фахівцем із соціальної роботи 2 категорії відділу соціальної роботи по Хортицькому району ЗМЦСС спільно з головним спеціалістом відділу по Хортицькому району С(у)СД ЗМР та інспектором СЮПВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, старшим лейтенантом поліції був здійснений спільний вихід за адресою: [ADDRESS] . В ході складання акту оцінки потреб сім`ї було з`ясовано, що за адресою мешкають: дід - [PERSON] , [INFO] , пенсіонер; онук - [PERSON] , [INFO] , навчається у 9Б класі ЗК «МГА». Спеціалісти намагалися додзвонитися до матері хлопця громадянки [PERSON] через мобільний застосунок Вайбер, але на телефонні дзвінок ніхто не відповів. Батько юнака громадянин [PERSON] в телефонному режимі відмовився приїздити до сина, а лиш зауважив, що у нього на це немає часу, та щоб спеціалісти чекали матір [PERSON] , яка повернеться з закордону. 04.09.2024 року неповнолітній [PERSON] був доставлений до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її догляд. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 04.09.2024 року, 04.09.2024 року неповнолітнього [PERSON] , [INFO] було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР до вирішення його подальшої долі. Згідно з поясненнями [PERSON] , [INFO] , від 09.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини з лютого 2022 року мешкає за кордоном в Польщі; батько дитини мешкає окремо від сина. Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №3833 від 10.09.2024 року взято на облік дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини) неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення Комунального некомерційне підприємство «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради №665/02-13 від 29.11.2024 року, 04.09.2024 року до лікарні була доставлена дитина [PERSON] , [INFO] , з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Хлопець перебував в педіатричному відділенні з 04.09.2024 року по 23.09.2024 рік. За весь час перебування в лікарні, мати неодноразово телефонувала до відділення, цікавилась станом здоров`я дитини. Батько приходив один раз. Необхідними речами дитину забезпечували дід та знайомі матері. Згідно з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №21.01./03-30/1041 від 11.12.2024 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про доцільність відібрання неповнолітнього [PERSON] від батьків, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, та стягнення аліментів. Відповідно до повідомлення комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної рада №01-14/22 від 23.01.2025 року, з 24.09.2024 року, відповідно наказу ССД ЗОДА від 16.09.2024 року № 01-09/66 «Про перевезення вихованців КЗ «Запорізький обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР до м. Тлумач», в Центрі перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Станом на 20.01.2025 року адміністрація не мала відомостей щодо наміру ССД відносно батьків неповнолітнього. Директор Центру зв`язалася по телефону з матір`ю [PERSON] - [PERSON] , яка наразі перебуває у Польші. Директор, повідомила матері, що вона не позбавлена батьківських прав і повинна надати згоду на оперативне втручання, можливо забрати сина, не доводячи справу до позбавлення її батьківських прав. Мати категорично відмовляється приїхати в Україну, сказавши, що у зв`язку з оформленням документів вона не може покинути Польщу, акцентуючи на тому, що соціальна служба забрала хлопця і ми як державний заклад зобов`язані надати йому допомогу. Громадянин [PERSON] до закладу не звертався. [PERSON] своєму батькові - [PERSON] не дзвонив. Відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 року №614, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.10.2022 року за №1319/38655, від 24.01.2025 року, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією у період з 01.09.2024 року по 24.01.2025 року: - [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт [NUMBER] , перетнула державний кордон у напрямку - в`їзд на потязі 32 Перемишль-Запоріжжя в пункті пропуску Мостиська - 22.10.2024 року о 20 годині 13 хвилин; - [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт [NUMBER] , перетнула державний кордон у напрямку - виїзд на потязі 31 Запоріжжя-Перемишль в пункті пропуску Мостиська - 31.10.2024 року о 15 годині 02 хвилин; - [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт [NUMBER] , перетнула державний кордон у напрямку - в`їзд на потязі 706 Перемишль-Київ в пункті пропуску Львів - залізничний - 13.11.2024 року о 11 годині 42 хвилин; - [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт [NUMBER] , перетнула державний кордон у напрямку - виїзд на потязі 715 Київ-Перемишль в пункті пропуску Львів - залізничний - 13.11.2024 року о 19 годині 29 хвилин. Подібні дії відповідачів у сукупності свідчать про свідоме та винне нехтування своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для відібрання дитини у відповідачів без позбавлення батьківських прав та стягнення з них аліментів. За переконанням суду задоволення позову, найголовніше, буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів на утримання неповнолітнього [PERSON] , суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідачів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 211,80 грн. судом покладається на відповідачів.

Outcome: approved