Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

16.01.2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Волощук В.В. звернувся до суду з позовом до Гайворонської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] в с. Родниківка Уманського району Черкаської області померла мати позивача - [PERSON] . Єдиними спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця, а саме донька - [PERSON] та син - [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом в період шестимісячного строку для прийняття спадщини. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом в період шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до нотаріуса не звертався та разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав так як був лише зареєстрований за одною зі спадкодавцем та взагалі приймати спадщину не бажає. Хоча [PERSON] і входить до кола осіб, що відносяться до спадкоємців першої черги, як син спадкодавця, однак він не прийняв спадщину, а отже не є відповідачем в справі. Належним відповідачем є виключно орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Гайворонська міська рада, виходячи з того, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, в разі усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить ? частина квартири номер [ADDRESS] та ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач звернулася до нотаріуса та останнім було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку наявністю іншого спадкоємця. Позивач бажає визнати право власності на ? частина квартири номер [ADDRESS] та ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] , але нотаріусом позивачу було відмовлено в зв`язку з наявністю інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Просить суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири номер [ADDRESS] та ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат Волощук В.В. не з`явились. Представник позивача адвокат, Волощук В.В. надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника Гайворонської міської ради та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії архівної довідки №309 від 30.07.2024 року виданої комунальним підприємством «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» - квартира за адресою: [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ», за станом до 01.01.2013, належало: [PERSON] згідно рішення суду Гайворонського району Кіровоградської області від 18.11.2002 року №2-211 2002р. зареєстрованого Ульяновським МБТІ 28.01.2005 р. №3468; [PERSON] , згідно рішення суду Гайворонського району Кіровоградської області від 18.11.2002 року №2-211 2002р. зареєстрованого Ульяновським МБТІ 31.01.2005 р. №3468 (а.с. 8). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 185024121 від 17.10.2019 року [PERSON] є власником частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 19). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 31.12.2024 року №278/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно на ім`я [PERSON] у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця (а.с. 22). Згідно копії спадкової справи №206/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] 30.07.2024 року подала до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 34, 35). Згідно копії листа Гайворонської міської ради від 29.07.2024 року № 73 відповідно до Реєстру територіальної громади у будинку [ADDRESS] гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день її смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою. Станом на 06 квітня 2024 року відповідно до Реєстру територіальної громади за вказаною адресою на постійне місце проживання зареєстровані та фактично проживаючі особи: [PERSON] [INFO] (а.с. 37). Норми права та мотиви їх застосування. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1270 ЦК України). Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Разом з тим, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця (див. постанову Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 577/2233/20 (провадження № 61-2722св21)). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Подібні висновки викладено, наприклад, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018року у справі № 523/9076/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц, від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18, Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (див. наприклад, постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18), від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18)). У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері права власності на частину житлового будинку та частину квартири у порядку спадкування за законом. Відповідачем за цим позовом [PERSON] визначила орган місцевого самоврядування Гайворонську міську раду, вказуючи, при цьому в позові, що на час відкриття спадщини за адресою спірного будинку був зареєстрований ще її рідний брат [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 30.07.2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] дочка померлої (а.с.35). В матеріалах спадкової справи №206/2024 до майна померлої: [INFO] [PERSON] міститься копія листа Гайворонської міської ради від 29.07.2024 року № 73, згідно якого, відповідно до Реєстру територіальної громади у будинку [ADDRESS] гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день її смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою. Станом на 06 квітня 2024 року відповідно до Реєстру територіальної громади за вказаною адресою на постійне місце проживання зареєстровані та фактично проживаючі особи: [PERSON] [INFO] (а.с. 37). Позивач та [PERSON] відносяться до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України. При цьому [PERSON] у встановленому законом порядку від прийняття спадщини не відмовлявся. Враховуючи зазначене, вважається, що відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, брат позивачки вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, так як постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Доказів, які б спростовували факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з спадкодавцем (матір`ю) [PERSON] матеріали справи не містять. Оскільки в даній справі позивачем пред`явлено позов та зазначено неналежний суб`єктний склад, це є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Outcome: dismissed