Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01.02.2020 по 02.06.2023 в розмірі 106\~117, 88 грн. та понесені витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10\~000, 00 грн., посилаючись на те, що вони мають дитину [PERSON] , [INFO] та у Богуславському ВДВС Обухівського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на виконанні перебував виконавчий лист № 690/139/19, виданий 24.04.2019 Ватутінським міським судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку кожного місяця, починаючи з 25.03.2019, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. У зв`язку з невиплатою їй аліментів, матеріальне становище її значно погіршилося, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати матеріальний стан доньки, а тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. За період з 01.02.2020 по 02.06.2023 відповідно до довідки-розрахунку заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 106\~117, 88 грн.. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 240\~099, 69 грн., однак відповідно до закону можна стягнути неустойку (пеню) в розмірі не більше 100 відсотків суми заборгованості, а тому вона і просить стягнути заявлену суму 106\~117, 88 грн.. Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідач [PERSON] 26.12.2024 надіслав до суду заяву, в якій просить зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням його на військовій службі, на підтвердження даного факту надав довідку з ВЧ [NUMBER] , про те, що він [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у ВЧ [NUMBER] з 06.04.2022 по теперішній час. Однак відповідач не подав до суду відзив з детальними обґрунтуваннями своїх заперечень щодо позову, не скористався своїм правом на подання до суду заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у межах п`ятиденного терміну. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, проте будь-яких доказів того, що [PERSON] перебуває у військовій частині, яка переведена у воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції ним не надано, а сам факт перебування у складі військової частини зазначені обставини не доводить. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у разі перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі. Отже, це право суду, а не обов`язок суду зупинити провадження у справі, крім того, відповідачем не надано доказів перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання, або перебування на строковій службі. Тобто, передбачені законом підстави не доведені відповідачем, адже закон не передбачає право суду на зупинення розгляду справи на підставі перебування відповідача «перебування на військовій службі за мобілізацією», тобто умови визначені законом не дотримані в даному випадку. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Одним із найважливіших правових документів, які стосуються захисту прав дітей, є Конвенція про права дитини. Україна також ратифікувала цю Конвенцію, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Дитина має право на піклування своїх батьків (стаття 7). ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100). Враховуючи вищенаведені приписи законодавства, з огляду на те, що предметом позову є питання утримання дитини, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача на військовій службі, яке, зважаючи на обставини ведення проти України агресивної війни та запровадження воєнного стану й оголошення мобілізації, може тривати понад розумний строк розгляду цієї справи, не забезпечить дотримання найкращих інтересів дитини. Отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі не підлягає задоволенню. Суд, вивчивши письмові докази справи, вважає що даний позов підлягає до задоволення. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.04.2019 (а.с.14-17) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ковильне, Новотроїцького р-ну, Херсонської обл., паспорт [NUMBER] , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській обл. 13.06.1995, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській обл. 20.022002, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 25.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 690/139/19 виданий 24.04.2019 Ватутінським міським судом Черкаської області та знаходиться на виконанні у Миронівському ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Довідкою-розрахунком Миронівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26.11.2024 (а.с.11-12) підтверджується, що заборгованість відповідача по виконавчому листі за період з 01.02.2020 по 02.06.2023 становить 106\~117, 88 грн.. За підрахунками позивачки, виконаними на підставі наданої інформації виконавчою службою, позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, за період заборгованості з 01.02.2020 по 02.06.2023 240\~099, 69 грн.. Заборгованість відповідача по виконавчому листі за період з 01.02.2020 по 02.06.2023 менша від суми яка підлягає відшкодуванню за розрахунком позивача та складає 106\~117, 88 грн.. Ст. 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує суму заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд прийшов до висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам, а саме 106\~117, 88 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому суд вважає необхідним, витрати по оплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та додала до позовної заяви договір про надання правничої допомоги (а.с.18), ордер (а.с.20), розрахунок (21), акт виконаних робіт від 16.12.2024 (а.с.22) та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 16.12.2024 (а.с.23). Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати\~\~на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~\~у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. На підставі\~ст.\~180,\~196\~СК України\~та

Outcome: approved