Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення суду. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 14.02.2022 прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з 22.03.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти згідно рішення суду. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримування дочки, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом, оскільки відповідач добровільно збільшувати розмір аліментів не бажає. Відповідач працює у СТОВ «ПЕРЕМОГА», отримує заробітну плату, інших аліментних платежів не сплачує, його матеріальне становище поліпшилось, а тому він має можливість сплачувати аліменти на дочку у частці від заробітку. Враховуючи викладене вище, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2022 на користь [PERSON] з 2000 грн. щомісяця на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечували проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.03.2022 і до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2020 сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 352/14-58 від 17.12.2024, виданої відділом «ЦНАП» виконавчого комітету Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] дочка. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у справі №372/2393/17 від 14 листопада 2018 року. Таким чином, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідач є молодою та працездатною особою, інших осіб на утриманні немає. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини. За змістом\~ст.192 СК України\~у системному зв`язку із положеннями\~ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). З огляду на наведене вище, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів матеріальне становище відповідача змінилося в сторону покращення, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 2000 грн. до частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до частини першої\~статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved