Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 29 лютого 2024 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 334. В обґрунтування позову покликається на те, що 29 лютого 2024 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги. З відповідачем спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. З огляду на зазначене просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року сторонам надано термін для примирення тривалістю три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку sms-повідомлення. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 лютого 2025 року, є дата складення повного судового рішення 25 лютого 2025 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову зважаючи на таке. Як встановив суд, позивач та відповідач зареєстрували шлюб 29 лютого 2024 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 334, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень, наведених позивачем у позовній заяві, яких відповідач не заперечив, встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved