Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

До Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від представника\~позивача адвоката\~Данілової А.А.\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів.\~ [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2024 року укладено шлюб між нею та відповідачем який був зареєстрований Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ). На даний час позивач перебуває на обліку по вагітності в Комунальному некомерційному підприємстві «Димерська центральна селищна лікарня» Димерської селищної ради Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації. На час звернення з позовною заявою до суду, термін вагітності складає 16 тижнів. На теперішній час, позивач мешкає з відповідачем окремо, оскільки останній зібрав свої речі і пішов у невідомому напрямку, не спілкується з позивачем не виходить на зв`язок, не бере слухавку протягом місяця. Оскільки Позивач вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. Зауважила, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу, як дружині під час вагітності та після пологів та до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки нікого на утриманні не має, є молодим, здоровим, працездатним чоловіком проходить військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді водія. Отримати довідку про розмір грошового забезпечення не являється можливим, оскільки її добровільно не надає відповідач, а отримати інформацію за допомогою адвокатського запиту не можливо, оскільки це є конфіденційною інформацією. Щодо наявності у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна у відповідача позивачу невідомо. Отже, відповідач має можливість утримувати дружину та надавати матеріальну допомогу. Вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача є достатнім для нормальних умов життєдіяльності позивача, та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на час її вагітності в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви, і на час вагітності, але не більше, ніж до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у зазначеній цивільній справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що 30.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 433. Згідно висновку ЛКК № 778 Комунального некомерційного підприємства «Димерська центральна селищна лікарня» Димерської селищної ради Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації позивач знаходиться на обліку по вагітності з 06.09.2024 року. Вагітність 16 тижнів. За твердженням позивача, та не спростовано відповідачем сторони проживають окремо. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Отже,\~сімейним законодавством\~передбачено право\~вагітної дружини,\~дружини-матері\~на утримання\~чоловіком-батьком\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку незалежно\~від того\~чи вона\~працює та\~незалежно від\~її матеріального\~становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що вагітна дружина, або дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, а також враховуючи те, що позивач вагітна, сторони проживають окремо, відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно із п.1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved