Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

у квітні 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою їх місця проживання: [ADDRESS] , у них виникла заборгованість, яка із врахуванням 3% річних від заборгованості та інфляційної складової боргу складає 48 621,02 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/6774/24 між суддями від 04 квітня 2024 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 09 квітня 2024 року. 21 травня 2024 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 23 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 31 травня 2024 року від позивача до суду надійшло клопотання про продовження строку на виконання ухвали суду про залишення позову без руху. Клопотання про продовження строку на усунення недоліків обгрунтоване тим, що копію ухвали у підсистемі "Електронний суд" було отримано позивачем 29 травня 2024 року о 23:27 год, тобто після закінчення робочого дня, а тому датою отримання вважається наступний робочий день - 30 травня 2024 року, відтак п`ятиденний строк на усунення недоліків починає рахуватися з 31 травня 2024 року, і останнім днем для виконання ухвали є 04 червня 2024 року. Ухвалою суду від 03 червня 2024 року позивачу було продовжено строк на усунення недоліків. 07 червня 2024 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04 липня 2024 року до суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачі зазначили, що вони не є власниками квартири [ADDRESS] , по якій виникла заборгованість за постачання теплової енергії та гаряче водопостачання. Відповідачі вказали, що 13 серпня 2004 року між ними та [PERSON] , яка діяла на той час також від імені свого неповнолітнього сина - [PERSON] , було укладено договір про обмін квартирами, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] набули права власності на квартиру [ADDRESS] , та в той же час втратили право власності на квартиру [ADDRESS] . (копія вказаного договору обмінами квартирами долучається до відзиву). У відзиві відповідачі стверджують, що постійно проживають за адресою: [ADDRESS] , та не мають жодних договірних відносин із позивачем, які стосуються квартири [ADDRESS] , по якій виникла заборгованість. Таким чином відповідачі просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зобов`язати ТОВ "Євро-Реконструкція" направити на поштову адресу [PERSON] та [PERSON] письмові вибачення. Скан-копію відзиву було долучено до статистичної картки даної цивільної справи у підсистемі Електронний суд. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено [PERSON] 26 грудня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідачів, у якому позивач зазначив, що особи які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за забов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За загальним правилом, особи, що зареєстровані у житлі, є споживачами комунальних послуг, а тому мають сплачувати кошти за отримані ними послуги. Доказів того, що мешканці квартири [ADDRESS] , зверталися до позивача з повідомленням про зміну кількості фактично проживаючих осіб у квартирі, у матеріалах справи відсутні. Позивач зазначає, що належного підтвердження не проживання відповідачів у квартирі матеріали справи не містять, а тому правових підстав для звільнення їх від оплати коштів за житлово-комунальні послуги у спірний період для здійснення перерахунку нарахованих коштів у спірний період за комунальні послуги - не вбачається. Також позивач зазначає, що відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Окрім того, 26 грудня 2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачів у справі - [PERSON] та [PERSON] , яке обгрунтоване тим, що позивач ознайомившись із відзивом на позов, дізнався, що вказані особи є власниками квартири, по якій виникла заборгованість по несплаті коштів за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а тому рішення у справі може вплинути на їх законні права та інтереси. Також позивачем до суду було подано позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 41 559, 27 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 5 565, 60 грн та 3% річних від суми боргу у розмірі 1 496, 15 грн, а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року було залучено [PERSON] та [PERSON] до участі у справі як співвідповідачів; вилучено [PERSON] з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у даній справі. Згідно відомостей, які надійшли до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] було отримано копію ухвали від 30 грудня 2024 року та копію позовної заяви з додатками; копії вказаних ухвали та копії позовних заяв з додатками адресовані відповідачам [PERSON] та [PERSON] повернулися до суду без вручення адресатам. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] даного будинку, про що свідчать відомості, які надійшли до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», та, як зазначає позивач, є споживачами визначених послуг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія договору обміну квартири від 13 серпня 2004 року. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії та з листопада 2020 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, внаслідок чого у відповідачів станом на березень 2024 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 41 559, 27 грн, з яких 27 878,13 грн, заборгованість за постачання теплової енергії та 13 681, 14 грн - заборгованість за послуги з гарячого водопостачання. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних у розмірі 1496,15 та інфляційні втрати - 5565,60, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 року № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (діяв до 1 травня 2019 року), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - «Правил»), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. 23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103 (4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 6 серпня 2014 року (№ 111 (4511)). Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання гарячої води та попових договорів про надання послуг з постачання гарячої води" та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії". Відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно з частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідачів за послуги з постачання теплової енергії становить 27878,13 грн, а за послуги з постачання гарячої води - 13681,14 грн, загальна сума боргу - 41 559,27 грн, яка доведена позивачем суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем, заперечень щодо непроживання у вказаній квартирі та не користування послугами, або наявність інших підстав, які дають право не сплачувати комунальні послуги, за період, заявлений у позовній заяві. Позивачем також ставиться вимога про стягнення нарахованих у період до 23 лютого 2022 року 3% річних у розмірі 1496,15 грн та інфляційних втрат у розмірі сумі 5565,60 грн, яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Євро-реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 48 621,02 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд бере до уваги заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] , у яких зазначено, що вони фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] , з 2004 року, не є власниками зазначеної квартири, на підтвердження чого до відзиву долучено копії актів прийняття на облік лічильників, копії квитанцій за сплату отриманих житлово-комунальних послуг за іншою квартирою, власниками якої вони є, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за квартирою [ADDRESS] з [PERSON] , [PERSON] . Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial