Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просив суд стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, що виникла по [ADDRESS] , за період 01.10.2015 по 31.05.2021 за спожиту послугу з постачання теплової енергії у сумі 22 879,76 грн., а також інфляційні втрати в сумі 2 705,79 грн., 3% річних у сумі 1 027,11 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань по сплаті за вказані послуги. В обґрунтування вимог зазначено про надання послуг з постачання теплової енергії до житла відповідачів та порушення ними вимог статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 за № 630, у результаті чого виникла указана заборгованість. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. У ході розгляду справи позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» вимоги уточнив та в редакції уточненого позову від 23 вересня 2024 року просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість, яка виникла за послугу з постачання теплової енергії по особовому рахунку за період з 01.10.2015 по 29.10.2018 в сумі 3 937,02 грн., інфляційні втрати в сумі 1 278,88 грн., 3% річних в сумі 455,39 грн. та стягнути з [PERSON] заборгованість, яка виникла за послугу з постачання теплової енергії по особовому рахунку за період з 30.10.2018 по 31.05.2021 в сумі 18 942,74 грн., інфляційні втрати в сумі 1 465,42 грн., 3% річних в сумі 571,72 грн. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято справу до провадження на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 10 2021 року у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Гіди О.С. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року зупинено провадження у справі до залучення у справі правонаступника після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 28 березня 2024 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] його дружину [PERSON] . Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року прийнято уточнену позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити за її відсутності, на вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не повідомили причини неявки, про день слухання справи повідомлені. У матеріалах справи міститься відзив на позов первісного відповідача [PERSON] , в якому зазначено про відсутність в матеріалах справи рішення органу місцевого самоврядування про надання позивачу повноважень виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , відсутні передбачені підпунктом 3 пункту 4 розділу ІІ Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії виписані позивачу відповідачу та належним чином оформлені рахунки про заборгованість, що свідчить про безпідставність нарахування боргу. Заявлено щодо пропуску позовної давності у період з 01.10.2015 по 11.07.2018, що є підставою для відмови у задоволенні вимог. Додані до матеріалів справи розрахунки інфляційних витрат та 3% річних необґрунтовані та не враховують детального розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 по 31.05.2021 з урахуванням часткової сплати боргу. Тому просить застосувати позовну давність згідно частини 4 статті 267 ЦК України щодо позовних вимог за період з 01.10.2015 по 11.07.2018 та відмовити в задоволенні позову повністю. У відповіді на відзив представником позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначено, що на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 та листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 25.07.2013 № 01/25-0940 АТ «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об?єктів усіх форм власності та населення у Покровському, Саксаганському, Довгинцівському та Інгулецькому районах м. Кривого Рогу. Позивачем ставиться питання про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2015 року по травень 2021 року, а відповідно до повідомлення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , останній знятий з реєстрації по [ADDRESS] лише з 30 жовтня 2018 року, а отже до вказаного періоду нарівні з іншими споживачами користувався наданими позивачем послугами і на підставі частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» несе солідарне відповідальність разом з іншими співвласниками житла. Стосовно клопотання про застосування строків позовної давності, то відповідачами періодично здійснювалась оплата за надану АТ «Криворізька теплоцентраль» послугу централізованого постачання, в деяких випадках оплата навіть перевищувала нараховану до сплати суму, що в свою чергу підтверджує факт визнання боргу відповідачами. Зазначені обставини свідчать про факт переривання строків позовної давності та дають підстави позивачу вимагати погашення заборгованості за весь період прострочення, тому просить задовольнити вимоги. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, за життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.2016 та договору дарування 1/ 2 частки квартири від 05.02.2020, був власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] до 30 жовтня 2018 року був зареєстрований за вказаною адресою, що не спростовано учасниками процесу у справі. [INFO] [PERSON] помер. Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Після смерті власника житлового приміщення [PERSON] , його син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого [PERSON] шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась його дружина [PERSON] , яка в окремо поданій заяві повідомила, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] у виді квартири по [ADDRESS] , про що їй було видано відповідне свідоцтво. Відомостей про відмову від іншої частини спадщини після смерті [PERSON] , матеріали спадкової справи не містять, в той же час як в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів постачається теплова енергія до квартири [ADDRESS] . Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги їм надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку - нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18, від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18, тощо). Згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] за період з 01.10.2015 по 29.10.2018 становить в сумі 3 937,02 грн., за період з 30.10.2018 по 31.05.2021 становить в сумі 18 942,74 грн. Доказів на спростовування зазначеного відповідачами не надано, заперечень чи контррозрахунку указаної заборгованості не заявлено. Стосовно доводів, викладених у відзиві на позов [PERSON] про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності. Так, за нормами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність, відповідно до частини першої статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, в період з 01.10.2015 по 31.05.2021 відповідачами по справі в опалювальні періоди частково здійснювалась оплата за надані послуги з теплової енергії, а у березні 2016 року, квітні 2016 року, березні 2017 року, квітні 2019 року, оплата послуг з постачання теплової енергії перевищувала нарахування. При цьому слід зауважити, що з травня 2016 року по вересень 2016 року, травні 2017 року, серпні та вересні 2018 року, травні та червні 2019 року, червні 2020 року, оплата за надані послуги з теплової енергії здійснювалась відповідачами тоді, коли позивачем не нараховувалась плата за надані послуги з теплової енергії, що свідчить про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16. У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». Таким чином суд приходить до висновку,що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачами дій по оплаті послуг з централізованого опалення в період не нарахування позивачем такої оплати та оплаті послуг з централізованого опалення в розмірі, більшому від нарахування, що мали регулярний характер, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду позивачем не пропущено. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат і 3% річних. Контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат відповідачами не надано. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлені про дату слухання справи відповідачі відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору у сумі 2 270,00 грн., сплаченого ним при подачі позову, яку суд вважає можливим задовольнити з урахуванням роз`яснень, викладених у пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved