Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

24 грудня 2024 року в системі «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Ігнатов Дмитро Іванович, посилаючись на статті 105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.12.2021 Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2474. Причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позов поданий до суду, оскільки між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо розлучення. Ухвалою судді від 03 січня 2025 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам частини першої та четвертої статті 177 ЦПК України, позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі судді недоліків. Ухвалою судді від 10 січня 2025 року після усунення недоліків, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 28 лютого 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач та його представник у призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду від представника позивача адвоката Ігнатова Д.І. надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, строк для примирення просив не надавати, відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 28 лютого 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до\~частини другої\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 24\~грудня 2021\~року Дарницьким\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Києві Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ),\~копія якого\~долучена до\~матеріалів справи,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] 24\~грудня 2021\~року зареєстрували\~шлюб у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 24 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис № 2474. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] ( а.с 7). Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно з частиною першою статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Як зазначено у частині другій вказаної статті, іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» \~право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Пунктом 2 частини першої статті 76 вказаного Закону передбачено, що суди розглядають\~будь-які\~справи з\~іноземним елементом\~у випадку,\~ якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. Враховуючи, що відповідач має зареєстроване місце проживання на території України, між Україною\~та США\~міжнародні договори\~про правову\~допомогу і\~правові відносини\~в цивільних\~і сімейних\~справах не\~укладалися, то справа з участю позивача, який є громадянином США, розглядається судом відповідно до законодавства України. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Як зазначено у частині другій статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 968,96 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved