Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

18 жовтня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , який укладений 03 березня 1999 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «НерухомістьПівдень», зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю» за № 3381, а також у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 03 березня 1999 року за № 66. В обґрунтування вимог представник позивача вказав, що 03 березня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір оформлений товарній біржі «НерухомістьПівдень», зареєстрований 03\~березня 1999\~року в\~Журналі реєстрації\~біржових угод\~за №3381,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір також зареєстрований у КП ММБТІ 03 березня 1999 року за реєстраційним № 66. Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу домоволодіння підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий товарною біржею «Нерухомість-Південь договір не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбане домоволодіння, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. На сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства. Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту її прав як власника вказаного майна. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа - товарна біржа «Нерухомість-Південь» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 03 березня 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинк з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку Літ.А, житловою площею 51,0 кв м, сараю Літ. В, вбиральня Літ. Г, погріб Літ. Дпд, огородження № 1-3, 5,6, будівлі - № 4, І, ІІ. Вказаний договір оформлений товарною біржою «Нерухомість-Південь», зареєстрований 03 березня 1999 року в Журналі реєстрації біржових угод №3381 (а.с. 10). В подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП ММБТІ 03 березня 1999 року за №66 (а.с. 15). Вказане також підтверджується довідкою КП ММБТІ від 09 жовтня 2024 року № 2-2244 (а.с. 15). Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) Товарній Біржі. Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 03 березня 1999 року № 3381, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору. Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу домоволодіння. На сьогодні у спірному житловому будинку зареєстровані та проживають: позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книги №1 та довідкою про склад сім`ї від 15 жовтня 2024 року №389 (а.с. 16,17). Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі. Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved