Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Макарівського районного суду Київської області із зазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшов житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем був її племінник [PERSON] , який у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса та прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його тітки. [PERSON] є чоловіком позивача, який [INFO] помер та не встиг за життя оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач після смерті чоловіка [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Проте, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок відмовила через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Суд ухвалою від 21 листопада 2024 року позов прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28 січня 2025 року. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від третьої особи приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Климової Оксани Володимирівни 28 січня 2025 року на електронну пошту суду надійшла заява, в якій просила справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує. У судовому засіданні суд ухвалою суду від 28 січня 2024 року за клопотанням представника позивача закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24 лютого 2025 року о 15 год 30 хв. Від представника позивача, адвоката Кравцова І.В. 10 лютого 2025 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач подавав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, рішення прийняти за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 травня 2023 року Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 230. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшов житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Із Виписки з погосподарської книги від 30 жовтня 2024 року, виданою старостою Комарівського старостинського округу вбачається, що в погосподарській книзі № 1 за 2021-2025 роки села Комарівка Макарівської селищної ради, Бучанського району Київської області, зроблено особистий запис № 0100-01, що власником будинку, розташованого в [ADDRESS] , побудованого в 1925 році є [PERSON] . Загальна площа будинку 90.12 кв.м, житлова 26 кв.м. На момент смерті [PERSON] у цьому будинку ніхто не був зареєстрованим та не проживав. Крім того, за домогосподарством значиться земельна ділянка загальною площею 0,37 га, у тому числі для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами площею 0,25 га (виписка з погосподарської книги від 30 жовтня 2024 року № 187). З Акта обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади від 04 жовтня 2022 № 206 року вбачається, що внаслідок обстрілів з ракетних систем залпового вогню та стрілецької артилерії індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , власником якого була [PERSON] не придатний до нормальної експлуатації внаслідок пошкоджень ІІ категорії. Вартість матеріальних збитків від пошкодження вищевказаного об`єкта нерухомості складає 288000,00 грн (довідка щодо орієнтовної вартості збитків від пошкодження внаслідок надзвичайних ситуацій бойових дій та терористичних актів, складена оцінювачем [PERSON] ). Єдиним спадкоємцем за законом щодо майна [PERSON] був її племінник [PERSON] , [INFO] , який належав до п`ятої черги спадкоємців за законом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2024 року, актовий запис 11, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який спадкодавець за життя не встиг оформити на своє ім`я. Спадкоємцем щодо майна померлого [PERSON] є його дружина, позивачка [PERSON] . Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених від 31 липня 1993 року. Позивач 18 жовтня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Однак, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Климова О.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно (постанова приватного нотаріуса Климової О.В. від 18 жовтня 2024 року № 129/02-31). Відповідно до статей 12161218 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи встановлені судом обставини справи, що [PERSON] є спадкоємицею за законом майна її померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , однак через відсутність документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved