Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач у вересні 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в сумі 266 616,32 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.05.2018 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір у формі заяви про приєднання №446077911 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами Договору, відповідачу було відкрито у формі Заяви про приєднання Банк на підставі надання Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкрив Клієнту поточний рахунок за тарифним пактом «Мій комфорт» відповідачу був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] . Позивачем зазначено, що відповідно до умов Договору, в тому числі Заяви про приєднання №446077911 від 02.05.2018 відповідачу було встановлено кредитну лінію (Кредит) в сумі 100 000,00 грн. за картковим рахунком № [NUMBER] зі сплатою 11% річних. Крім того, 10.04.2019 між сторонами укладено Заяву на встановленя (збільшення) відновлювальної кредитної лінії до 130 000,00 грн. зі сплатою 11% річних. Також, 23.09.2021 відповідачу за цільовим призначенням "Кредитування на споживчі цілі" за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт у розмірі 230 000,00 грн. зі сплатою 19% річних. Однак, відповідач належним чином не виконує умови Договору, у зв`язку з чим перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 30.07.2024 становить 266 616,32 грн. За вказаних обставин, а також у зв`язку з виникненням у відповідача заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, правом на відзив не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 02.05.2018 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір у формі заяви про приєднання №446077911 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами Договору, відповідачу було відкрито у формі Заяви про приєднання Банк на підставі надання Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкрив Клієнту поточний рахунок за тарифним пактом «Мій комфорт» відповідачу був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] . Позивачем зазначено, що відповідно до умов Договору, в тому числі Заяви про приєднання №446077911 від 02.05.2018 відповідачу було встановлено кредитну лінію (Кредит) в сумі 100 000,00 грн. за картковим рахунком № [NUMBER] зі сплатою 11% річних. Крім того, 10.04.2019 між сторонами укладено Заяву на встановленя (збільшення) відновлювальної кредитної лінії до 130 000,00 грн. зі сплатою 11% річних. Також, 23.09.2021 відповідачу за цільовим призначенням "Кредитування на споживчі цілі" за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт у розмірі 230 000,00 грн. зі сплатою 19% річних. Однак, відповідач належним чином не виконує умови Договору, у зв`язку з чим перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 30.07.2024 становить 266 616,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 225 693,88 грн., процентів за користування кредитом у сумі 40 789,48 грн., 3% річних у сумі 0,24 грн., суми інфляції у сумі 132,72 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved