Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У липні 2024 року позивачка через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29.06.2023 вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося та з березня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем, оскільки збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Представник відповідача, який зі слів, перебуває на військовій службі, заперечував проти розірвання шлюбу, клопотав про надання подружжю строку на примирення. Ухвалою від 24.02.2025 судом відмовлено у вжитті заходів з примирення подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 29.06.2023 року, який зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 1042. Від шлюбу дітей не мають. Як зазначає позивач, що не спростовано стороною відповідача, шлюбні відносини сторони припинили та з березня 2024 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з вказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, при цьому позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~ Шлюбні відносини\~подружжя фактично\~припинені та є лише формальністю. \~ \~ \~ \~Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Посилання представника відповідача про те, що позивачка бажає розірвання шлюбу, внаслідок впливу на неї зі сторони матері, суд не приймає до уваги, оскільки, як встановлено судом, це є вільним бажанням самої позивачки. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і позивачка не має наміру їх відновлювати, вважаючи, що їх сім`я фактично розпалась, а її збереження є неможливим та не відповідає її інтересам, суд дійшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved