Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії за актом про порушення № Дн 007341 від 24.01.2024 року у розмірі 52\~078,85 грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3\~028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11\~000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2016 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №4827048 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Крім того, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Так, 24.01.2024 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , згідно з п.п.2.3.3, 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та складено Акт про порушення № Дн 007341, яким зафіксовано: «самовільне підключення електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом алюм 2*2,5 мм кв від ввідного дооблікового дроту виконано відкрито. При включенні навантаження імпульси відсутні. Покази лічильника не змінюються, спожива електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровано споживачу». Отже, відповідач за допомогою дооблікового підключення користувався електроенергією поза приладом обліку, не сплачуючи за неї як за товар. 05.03.2024 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому прийнято рішення провести нарахування в сумі 52\~078,85 грн та складено протокол №18/24. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як розкрадання електричної енергії заборонено законом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від\~14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Жодна зі сторін не направила клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22339648 від 31.03.2009 року (а.с.20); інформаційною довідкою №383584799 від 19.06.2024 року (а.с.23) та свідоцтвом про право власності на житло виданим Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 10 грудня 2008 року (а.с.21). З матеріалів справи вбачається, що між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №4827048 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). 24 січня 2024 року за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~проведено технічну перевірку стану електричних приладів обліку і електроустановок, за наслідками якої у присутності [PERSON] було складено акт про порушення №Дн 007341 від\~24.01.2024\~року, оскільки встановлено: порушення п.2.3.3 ПРРЕЕ, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом АС 2х2,5 мм кв від ввідного дооблікового дроту, виконано відкрито. При включенні навантаження імпульси відсутні. Покази лічильника не змінюються, спожита електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровано споживачу (а.с.5,17-19). Вказаний акт про порушення №Дн 007341 від\~24.01.2024\~року продемонстрований допускаючій особі Яковлєву Т.Д., який відмовився від підпису, що зафіксовано на камеру (а.с.51). 24 січня 2024 року інженерами АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Казначаєвою Д.І. та Вербицьким Г.В. складено пояснення до акту про порушення ПРРЕЕ №Дн 007341 від 24.01.2024 року згідно якої при проведенні рейдової перевірки по втратному ТП 15, в присутності представника споживача допускаючої особи [PERSON] , було виявлено самовільне підключення електропроводки, поза лічильником ел.енергії №8627390, який встановлений на фасаді ж/б. Самовільне підключення виконано окремим дротом від ввідного дроту до щита РУ 0,4 кВ, що знаходиться в ж/б. При відключенні ввідного автомату на лічильнику, напруга присутня. Заміри навантаження виконані на ввідному дроті (дообліковому, що знаходиться в будинку). По факту виявленого порушення складено акт про порушення №007341. Надано заявку на відключення (а.с.6). Згідно протоколу №16/24, 27.02.2024 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення від 24.01.2024 року під час якого було прийнято рішення перенести засідання у зв`язку з тим, що споживач на комісію не з`явився (а.с.7). На адресу споживача [PERSON] направлено повідомлення у якому зазначено дату та місце засідання комісії, додано екземпляр акту про порушення ПРРЕЕ № Дн 007341 від 24.01.2024 року (а.с.8,9). 05 березня 2024 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення від 24.01.2024 року\~№Дн 007341,\~за наслідками чого визначено розмір заподіяної відповідачем позивачу шкоди у розмірі 52\~078,85 грн, що підтверджується копією протоколу №18/24 від 05.03.2024 року (а.с.10), а також копією розрахунку по акту\~№Дн 007341 від\~24.01.2024 року (а.с.11). АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» направлено на адресу споживача [PERSON] досудову претензію по оплаті нарахувань по акту про порушення ПРРЕЕ від 24.01.2024 року №Дн 007341 на суму 52\~078,85 грн. (а.с.12-14), яка залишилась без реагування. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; 5) надавати стороні, з якою укладено договір про постачання/купівлю-продаж електричної енергії, інформацію про сумарну номінальну потужність споживання електричної енергії своїх електроустановок, якщо технічна спроможність таких установок може забезпечити споживання в обсязі 600 ГВт·год на рік та вище. Згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії (п.5.5.5.Правил). Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.\~Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами (п.2.3.3.Правил). У відповідності до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється\~акт про порушення. Як вбачається з п. 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Обсяг необлікованої електроенергії, відповідно до розрахунку по акту\~№Дн 007341 від 24.01.2024 року за період з 24.07.2023 року по 24.01.2024 року складає 6\~996 кВт*г на суму 52\~078,85 грн. (а.с.11). Враховуючи, що відповідач [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення вартості необлікованої електричної енергії з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11\~000 грн., суд враховує наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12\~частини третьої статті 2 ЦПК України). Частинами першою та другою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом третім частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України). З огляду на положення статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів\~у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною\~\~у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19 (провадження\~№ 61-16587св19). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, провадження №14-280цс18). Згідно із частинами першою та другою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 336/1448/22 (провадження № 61-7275св24). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, крім Договору про надання правової допомоги №210-ДЕ, в якому лише зазначена орієнтовна ціна договору у сумі 500 000 грн. (а.с.25-27), додаткової угоди №4 до Договору №210-ДЕ від 27.04.2021 року (а.с.28-30), в якій зазначена ціна договору у сумі 500 000 грн. та додаткових угод №20 від 31.12.2021 року, №32 від 30.12.2022 року, №9360-ДнОЄ/44 від 20.12.2023 року у яких було продовжено строк дії основного договору, інших доказів, як то Акту прийому-передачі виконаних робіт із зазначенням переліку наданих послуг; часу, витраченого на їх виконання та вартості виконаних послуг; платіжної інструкції про сплату на рахунок адвоката грошових коштів із зазначенням призначення платежу, суду надано не було. Отже, судом встановлено, що документально підтверджених доказів витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтованості їх розміру, суду надано не було, та матеріали справи такого не містять. За таких обставин, суд доходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу як таких, що не доведені належними та допустимими доказами. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3\~028 грн. (а.с.4).

Outcome: partial