Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Черних В. О., звернувся до Яготинського районного суду Київської області із позовом до Яготинської міської ради Київської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,66 га, яка призначене для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Годунівської сільської ради Бориспільського району (у мин. Яготинського району) Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Крім того, згідно вимог ст. 1223 ЦК України, позивач являється спадкоємцем майна померлої і за заповітом. Зокрема, 11 серпня 1994 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, на що за законом вона матиме право, а також житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповіла своєму синові [PERSON] . У передбачений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті своєї матері, так як проживав разом з матір`ю на день смерті. Разом з тим, нотаріусом після перегляду документів було роз`яснено позивачу, що з поданих ним документів вбачається, що він та померла не були зареєстровані за однією адресою, а тому з огляду на вказані обставини позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття нотаріусом заяви про прийняття спадщини та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину він не може. У той же час, факт постійного проживання позивача та його матері - [PERSON] - до дня її смерті однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом обстеження депутата Яготинської міської ради восьмого скликання та показами свідків. Таким чином, з огляду на вказані обставини з метою оформлення своїх спадкових прав позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту, постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05.11.2024 відкрито загальне позовне провадження. У строк встановлений судом відповідачем відзиву до суду надано не було. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 08.01.2025 було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Черних В. О., підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, зазначила, що встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник відповідача Яготинського районного суду Київської області у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду, інших заяв або заперечень щодо позову не мають. У судовому засіданні, в якості свідка допитана [PERSON] , яка пояснила суду, що тривалий час мешкає у с. Годунівка Бориспільського району Київської області. По сусідству з нею проживала [PERSON] .. Приблизно у 2000 році вона захворіла і до неї приїхав доглядати син [PERSON] .. У подальшому він працевлаштувався і мешкав із своєю матір`ю до її смерті, тобто до 2013 року. Крім того звертала увагу суду, що окрім [PERSON] у [PERSON] дітей більше не було. У судовому засіданні, в якості свідка допитана [PERSON] , яка пояснила суду, що являється дружиною брата [PERSON] по батьковій лінії. Приблизно у 2000 році [PERSON] приїхав доглядати свою хвору матір і проживав до її смерті, тобто до 2013 року. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи і наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. З копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] , уродженець с. Лемешівка, Яготинського району, Київської області зареєстрований за адресою: с. Кучава, Мукачівського району, Закарпатської області (а.с. 7, 8). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 17.09.2024 серії [NUMBER] , позивач є рідним сином [PERSON] (а.с. 9). Із копії свідоцтва про смерть, виданого 15.01.2013 серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки (а.с. 10). Відповідно до копії заповіту виданого 11.08.1994 вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, а також житловий будинок належний їй з надвірними будівлями, що знаходиться у селі Годунівка Яготинського району Київської області, своєму сину [PERSON] (а.с. 11). Згідно акту обстеження депутатом Яготинської міської ради Лісової І. В. від 10.02.2025 вбачається, що до моменту смерті [PERSON] ( [INFO] ) проживала разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26.06.2011 [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,66 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Годунівської сільської ради (а.с. 13). З відповіді приватного нотаріуса\~Бориспільського районного\~нотаріального округу\~Черних О.В. № 300/01-16 від 01.11.2024, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ним пропущений встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, також постійне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами (а.с.14) З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справі після смерті [PERSON] , не відкривалася. (а.с.25). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.\~1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації, згідно зі статтею 2 ЗаконуУкраїни «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п п. 4.10 п. 4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець у даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами та показами свідка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Outcome: approved