Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 22 вересня 2007 року між нею і [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 826. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися. Шлюбні відносини припинені в квітні 2020 року через втрату почуття любові та поваги, зловживання відповідачем алкоголем. Тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дітей від шлюбу не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у своїй заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів у відсутність відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 22 вересня 2007 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що складений актовий запис № 826. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з позовної заяви, сторони в квітні 2020 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тому після розірвання шлюбу прізвище дружині слід залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved