Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 29 листопада 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 115. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб, судові витрати просила в позові не стягувати з відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 листопада 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 115, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження за актовим записом № 611 від 03.07.2008 року, вчиненого Дніпровським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сім`ї виникали сварки, позивач примиритися не бажає, вважає, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.1 ст.142 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції АТ «Таскомбанк» № 4943-9758-8221-8707 від 27.11.2024 року, що становить 605 грн. 60 коп. Судом задоволено заяву позивача в проханні не стягувати з відповідача на її користь судові витрати по справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved