Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

позивачка [PERSON] 06.12.2024 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/4 частини квартири [ADDRESS] , після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.03.1995 Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів їй та членам її сім`ї, а саме: батьку [PERSON] , матері [PERSON] та дочці [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого вищезгаданими особами було набуто право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з розпорядженням Львівської міської ради №250 від 23.04.2004 та №283 від 24.06.2011, назву вулиці змінено з «Дністровська» на «Дністерська». [INFO] її батько [PERSON] помер. Оскільки, фактично проживаючи у згаданій квартирі, [PERSON] не був зареєстрований за даною адресою, факт його проживання в цій квартирі підтверджується сукупністю таких доказів: заявою від 02.02.1995, поданою [PERSON] до Органу приватизації про передачу квартири, що перебувала у державній власності (у якій він проживав разом із сім`єю), у спільну сумісну власність; довідкою, поданою [PERSON] до Органу приватизації про склад сім`ї наймача; свідоцтвом № Г-01578 від 31 березня 1995 року «Про право власності на квартиру»; записом від 07.09.2004, зробленим ЛКП «Айсберг» в будинковій книзі стосовно осіб, які проживають у квартирі [ADDRESS] ; актом ПП Управляюча компанія «Дністер» №479 від 26.06.2024 щодо фактичного проживання незареєстрованої особи [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Разом із батьком позивачки, за вказаною адресою проживала також і мати позивачки [PERSON] , що підтверджується відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади №163290 (щодо осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме частка у праві спільної сумісної власності, зокрема 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Дружина спадкодавця [PERSON] дану спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, з тієї підстави, що [PERSON] , яка фактично проживала із своїм чоловіком [PERSON] за однією адресою, не заявляла про відмову від спадщини. [INFO] [PERSON] також померла, про що 09.04.2009 складено відповідний актовий запис №2088. На день її смерті залишилось таке спадкове майно: частка у праві спільної сумісної власності, а саме 1/4 частина квартири [ADDRESS] , а також успадкована [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України (але не переоформлена) частка у праві спільної сумісної власності, яка раніше належала [PERSON] . Окрім позивачки, інших спадкоємців, зокрема і тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, у спадкодавиці [PERSON] немає. Вона є єдиною дитиною у своїх батьків, які померли, та, відповідно, згідно із ст.1261 ЦК України, є їх єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Вона зверталась до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак 07.11.2024 нотаріус виніс постанову про відмову у видачі такого свідоцтва, мотивуючи таку відмову відсутністю факту прийняття спадщини за законом [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та запропоновано звернутись до суду. Ухвалою від 10.12.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 27.01.2025 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] 04.02.2025 надійшли письмові пояснення, у яких остання підтримала позовні вимоги своєї матері [PERSON] та обставини, якими вона обґрунтовує позовну заяву. Зазначила, що рішення суду про задоволення позовних вимог жодним чином не порушує її права. Ухвалою суду від 07.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Від представника відповідача Львівської міської ради Процик І.І. 18.02.2025 надійшли письмові пояснення у справі, у яких остання зазначила, що при ухвалення рішення у даній справі покладається на розсуд суду, однак зазначила, що даний спір виник не з вини Львівської міської ради. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки адвоката Овчарука В.І. 19.02.2025 надійшла заява, у якій останній просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити. Окрім цього, просив судові витрати не стягувати із відповідача в користь позивачки, а залишити такий за нею. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях представника [PERSON] , остання просила розглядати справу у відсутності Львівської міської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала 18.02.2025 заяву про розгляд справи у її відсутності, просила прийняти рішення із врахуванням її письмових пояснень. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно із\~ст.328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 31.03.1995, Виконавчий комітет Львівської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно із розпорядженням Львівської міської ради №250 від 23.04.2004 та №283 від 24.06.2011, назву вулиці «Дністровська» перейменовано на «Дністерська». Згідно із свідоцтвом про смерть № [NUMBER] (сертифікат Відділу ЗАГС, місто Ньою-Йорк), [PERSON] помер [INFO] . Встановлено, що померлий [PERSON] не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично за такою проживав, що підтверджується такими доказами: -заявою від 02.02.1995, поданою [PERSON] до Органу приватизації про передачу квартири, що перебувала у державній власності (у якій він проживав разом із сім`єю), у спільну сумісну власність; -довідкою, поданою [PERSON] до Органу приватизації про склад сім`ї наймача, що проживає у квартирі [ADDRESS] , у якій зазначено проживаючих у квартирі осіб, зокрема і [PERSON] ; -актом ПП Управляюча компанія «Дністер» №479 від 26.06.2024, згідно з яким, зі слів сусідів [PERSON] у період 2004-2005 проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00049391512 від 11.02.2025, [PERSON] із 19 лютого 1967 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , актовий запис №3. Як вбачається із Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №163290 від 24.06.2024, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано четверо осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Статтями 1268 та 1269\~ЦК України\~презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Згідно із зазначеними відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №163290 від 24.06.2024, [PERSON] із 02.02.1988 зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі, а відтак проживала у такій на момент смерті чоловіка [PERSON] , не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, яка складається із 1/4 частини квартири\~ [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1968, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.07.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] померла [INFO] . Встановлено, що [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] ,\~яка належить\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~спадкоємцем якої\~була його\~дружина [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~однак постановою\~від 07.11.2024\~їй було\~відмовлено у\~зв`язку з\~відсутністю факту\~прийняття спадщини\~за законом\~ [PERSON] \~після смерті\~її чоловіка\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~ Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи наведене вище, [PERSON] (мати позивачки), яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , що складається із 1/4 частини квартири [ADDRESS] , а також такій належала 1/4 частини квартири [ADDRESS] , померла, а у позивачки [PERSON] , як спадкоємиці першої черги після смерті її матері, існують перешкоди для реалізації своїх спадкових прав, відтак суд приходить до висновку, що визнання права власності на 2/4 частини квартири [ADDRESS] є винятковим способом захисту, який підлягає захисту, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке. Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №6 від 04.12.2024, а також виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 05.12.2024, позивачкою [PERSON] при поданні даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 1\~211, 20 грн.\~ Оскільки в заяві від 19.02.2025 представник позивача адвокат Овчарук В.І. зазначив про те, що судові витрати позивачки слід залишити за нею, враховуючи принцип диспозитивності процесу, вказаний розмір судового збору слід залишити за позивачкою [PERSON] .

Outcome: approved