Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 05 листопада 2020 року, об 11 год. 30 хв. по вул. Князя Володимира Великого, 20 у м. Дніпрі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЗІЛ 433362 КО-431, д/н [NUMBER] , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, не контролював його під час руху, у зв`язку з чим допустив падіння наружної стріли, що завдало механічних пошкоджень транспортному засобу Mercedes-Benz 208D, д/н [NUMBER] , який стояв без руху та яким керував [PERSON] , що в подальшому призвело до некерованого руху останнього та наїзду на електроопору зі світлофорним об`єктом. Внаслідок зазначеної ДТП, вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. На момент настання вищезазначеної ДТП, цивільно-правова відповідальність власника вищезазначеного автомобіля ЗІЛ 433362 КО-431, д/н [NUMBER] , відповідно до полісу № АМ-0927030, була застрахована у ПрАТ «Українська стразова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Позивач зазначає, що відповідно до умов полісу ОСЦВПВВНТЗ № АМ-0927030, на підставі страхового акту № 200000355886 від 16 грудня 2020 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за шкоду, пов`язану з пошкодженням електроопори, складає 77661,19 грн., зазначену суму було відшкодовано на користь потерпілої сторони, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР129561 від 17 грудня 2020 року. З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» сплатило відновлювальний ремонт транспортного засобу Mercedes-Benz 208D, д/н [NUMBER] в розмірі 78661,19 грн., тому позивач завернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму. Крім того, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» 2684 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити, просять застосувати позовну давність згідно поданої позовної заяви; вважають, що вимоги заявлено не до належного відповідача. Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі № 203/4173/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗІЛ 433362 КО-431, д/н [NUMBER] , відповідно до полісу № АМ-0927030, була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП». Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000355886 від 16 грудня 2020 року, сума страхового відшкодування складає 78661,19 грн. Заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, реєстраційний номер № 200000355886 від 15 грудня 2020 року, потерпіла від ДТП особа, власник пошкодженого автомобіля та страховик, досягли згоди, що розмір страхового відшкодування складатиме 78661,19 грн. 17 грудня 2020 року ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено страхове відшкодування потерпілій від ДТП особі, в розмірі 78661,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР129561. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 38.1.1.ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Тобто, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 Закону України "Про страхування", ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Суд приймає до уваги клопотання відповідача та його представника в судовому засіданні щодо застосування позовної давності у зазначеній справі, однак задовольнити його суд позбавлений можливості, оскільки згідно долученої до матеріалів справи платіжної інструкції № 3Р129561, вбачається, що платіж страхового відшкодування, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» здійснено 17 грудня 2020 року на користь потерпілої сторони, а позивачем подано зазначену позовну заяву до суду 14 грудня 2023 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, яким було відправлено цей позов до суду. Наведене дає суду підставу вважати, що позивачем не порушено вимоги ст. 256 та ст. 257 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved