Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

1.Стислий виклад: 1.1. позиції позивача 18 листопада 2024 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі за текстом - АТ «А-БАНК»/позивач), в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] /відповідач), предметом якої є: стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.02.2019 у розмірі 10 359 грн 04 коп. В обґрунтування позову АТ «А-БАНК» зазначив, що 20.02.2019 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-БАНК, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-БАНКУ відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, що підтверджується п. 2.1.7.9 умовами та правилами надання банківських послуг. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Отже, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Наразі відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК». За таких обставин, позивач змушений звернутися з позовом до суду, оскільки [PERSON] ухиляється від добровільного погашення боргу та станом на 02.11.2024 має заборгованість у розмірі 10 359 грн 04 коп, що складається з таких складових: 5 590, 35 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 768, 69 грн заборгованість за простроченими відсотками. Також, позивач просить суд покласти судові витрати по сплаті судового збору, сума яких складає 3028,00 грн, на відповідача (а.с. 1-4). 1.1.2. заперечення на відзив 20 лютого 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшли віл представника позивача Мальованого Вадима Володимировича, який діє на підставі довіреності № 23024428-К-О від 27.08.2019, заперечення на відзив. В обґрунтування яких зазначено, що [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підтвердив під розпис факт ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Що ж стосується процентів за користування кредитними коштами, то відповідно до ст. 1048 ЦК України, паспортом споживчого кредиту встановлено зазначені усі умови кредитування, зокрема й проценти, строки тощо, які підписав власноручно [PERSON] , що свідчить про його обізнаність щодо нарахування процентів за користування кредитом та інших умов кредитування. Як вбачається з розрахунку та банківської виписки , боржник користувався кредитом, отже ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором Оферти (а.с. 96-101). 1.2.заперечень відповідача 27 січня 2025 року на електронну адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначає, що анкета-заява не є кредитним договором так, як кредитний договір укладається виключно в письмовій формі. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «А-БАНК» має надати відповідачу. Також, анкета-заява не містить жодних відомостей, щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів та пені. Ця анкета-заява не вказує на те, що 20.02.2019 між АТ «А-БАНК» і був відповідачем укладений саме кредитний договір. Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» визначають, у тому числі: права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок встановлення кредитного ліміту, порядок та умови користування карткою та здійснення платежів, тощо. Анкету-заяву заповнював працівник банку і сам вписав бажаний кредитний ліміт в сумі 3 000,00 грн 20.02.2019, пояснивши, що саме так необхідно і така сума відповідає розміру моїх доходів. 10.03.2020 АТ «А-БАНК» самостійно та за власної ініціативи збільшив кредитний ліміт до 7 000,00 грн, з урахуванням того, що жодних додаткових договорів чи угод відповідач не укладав з позивачем. АТ «А-БАНК» самостійно приймав рішення про збільшення чи зменшення кредитного ліміту відповідно до довідки за лімітами Голови Правління АТ «А-БАНК» без КЕП (кваліфікованого електронного підпису), але з застосуванням незрозумілого підпису та копії печатки. Представник позивача Шкапенко О.А. надсилаючи [PERSON] листи-попередження, представлявся як Керівник Напрямку технологій стягнення проблемної заборгованості, але згідно Класифікатора професій ДК 003:2010 із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства економіки України від 25.10.2021 № 810, від 29.12.2022 № 5573, від 23.06.2023 N 6312, від 16.01.2024 N 1410, така професія відсутня. Також, згідно Реєстрів судових рішень, позивач зазначений, як Адвокат Шкапенко Олександр Віталійович , але у Єдиному реєстрі адвокатів України інформація відсутня. Також, згідно https://youcontrol.com.ua/catalog/court-document/122599849/ пан Шкапенко О.В. зазначений як адвокат, а не представник АТ «А-БАНК». Відповідач зазначає, що завжди намагався вчасно та достроково навіть закривати кредитні зобов`язання перед АТ «А-БАНК» в період 2018 та 2020 років, не виникало з АТ «А-БАНК» проблем. У червні 2022 року оператором гарячої ліні АТ «А-БАНК» було запропоновано сплати кошти по даній кредитній заборгованості, якщо я перебуваю на тимчасово окупованій території. Крім цього, [PERSON] заперечує щодо стягнення з нього витрат на судовий збір, оскільки згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача» в цьому випадку боржник, це є споживач кредитних послуг, судовий збір не сплачується ((а.с. 52-68, 85-90). 2. заяви, клопотання Представник Акціонерного товариства «А-БАНК» Шкапенко Олександр Віталійович, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, разом з позовом 02.11.2024 надав до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання, у якому просив провести розгляд справи за відсутності представника АТ «А-БАНК», позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 39/на звороті). 27 січня 2025 року на електронну адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від [PERSON] про розгляд справи у відсутність відповідача (а.с. 62-63). Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило. 3.інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 18.11.2024 справа № 644/10012/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 41). На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 20.11.2024 судом сформовано довідку про склад сім`ї Реєстру територіальної громади м. Харкова, з якої вбачається, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). Судом встановлено, що на підставі розпорядження Харківської обласної військової адміністрації «Про перейменування об`єктів топонімії міста Харкова» № 513 В від 26.07.2024 перейменовано об`єкти топонімії м. Харкова, зокрема й в Індустріальному районі міста: поточне найменування «бульвар Грицевця» змінено на нове найменування «бульвар Дмитра Антоновича». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.11.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/10012/24 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 44-46). Представник позивача АТ «А-БАНК» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому він просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 39/на звороті). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність (а.с. 62-63). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності. Суд бере до уваги, що 20.02.2019 звернувся до АТ «А-БАНК» і підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», у якій, шляхом проставляння підпису погодився з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, умовами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розташовані в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банком послуг до його укладання і згодний з його умовам, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банка www.a-bank.com.ua (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2024 року (а.с. 16). Згідно з довідкою за лімітами [PERSON] на підставі кредитного договору № б/н від 20.09.2020 за період з 20.02.2019 по 02.11.2024 встановлено кредитні ліміти: 3 000,00 грн станом на 20.02.2019; збільшено банком до 7 000,00 грн - 10.03.2020; зменшено клієнтом до 2 000,00 грн - 25.03.2020; зменшено клієнтом до 3 000,00 грн - 20.05.2020; зменшено банком до 6 543,14 грн - 15.06.2021; зменшено банком до 5 590,35 грн - 29.08.2023; зменшено банком до 5 60,00 грн - 27.01.2024 (а.с. 17). На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщений на сайті банку (а.с. 19-26) та Тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна Gold» (а.с. 26-27). Як вбачається з витягу з Тарифів по картці «Універсальна», «Універсальна Gold» пільговий період становить до 55 днів (діє за умови погашення до 25-го числа місяця, на ступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу - 5% від заборгованості (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих відсотків плюс штраф, при його виникненні, але не більше залишку заборгованості); базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць: 3,9% - «Універсальна», 3,7% - «Універсальна Gold»; комісія за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України - 1 %, комісія за зняття власних коштів у банкоматах і пунктах видачі готівки інших банків за кордоном 2%; ефективна процентна ставка - 58,23% - «Універсальна», 56,44% - «Універсальна Gold» (а.с.26-27). Суд бере до уваги, підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, за програмою «Кредитна картка», у якому визначені: розмір кредиту, терміни його повернення, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, зокрема: базова процентна ставка 3,9% в місяць (46,8% річних) - картка «Універсальна», 3,7% в місяць (44,4% річних) - картка «Універсальна Gold»; тип процентної ставки - фіксований; загальні витрати за кредитом - 85 459,96 грн, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000,00 грн (картка «Універсальна»), 95 561,72 грн, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000,00 грн (картка «Універсальна Gold»); орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 110 459,96 (картка «Універсальна»), 120 561,7 грн (картка «Універсальна Gold»); реальна річна процентна ставка - 58,23% річних - картка «Універсальна», 56,44% - «Універсальна Gold» (а.с. 9/на звороті). З розрахунку заборгованості станом на 02.11.2024 (а.с. 5-7) та з виписки по картці [PERSON] за період з 20.02.2019 по 02.11.2024 по рахунку № [NUMBER] (а.с. 10-15) вбачається, що [PERSON] отримав та використовував кредитні кошти, оскільки наявні операції за карткою, а саме: перерахування коштів на інші картки, видача готівки, поповнення карткового рахунку, придбання товарів та послуг тощо (а.с. 10-15). У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , станом на 02.11.2024, має заборгованість у сумі 10 359,04 коп, яка складається з 5 590 грн 35 коп - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 4 768 грн 69 коп - заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7). Суд зауважує, що [PERSON] не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право АТ «А-БАНК» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII тощо. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України). 6.Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері споживчого кредитування, у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності, на підставі підписаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», згідно з якої [PERSON] , 20.02.2019 встановлено кредитний ліміт на відкритий йому банківський рахунок та отримано платіжну картку, як засобу доступу до зазначеного рахунку з кредитними коштами. Суд ставиться критично до наданого позивачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщений на сайті банку та таблиці Тарифів по картці «Універсальна», «Універсальна Gold», оскільки вони не містять будь-якого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, оскільки суду не надано підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). (Верховний Суд від 02 грудня 2020 року постанова у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20). Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Заразом, суд бере до уваги, що відповідачем підписано як Анкету-заяву, так і Паспорт споживчого кредиту, що фактично підтверджує отримання та ознайомлення його з інформацією про умови кредитування, й про орієнтовну вартість кредиту, зважаючи на обрані ним умови кредитування. Крім цього, суд зауважує, що Паспорт споживчого кредиту, крім іншого містить інформацію про суму ліміту кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, базову процентна ставку кредиту, її тип; загальні витрати за кредитом, виходячи з суми кредитного ліміту; орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; реальну річна процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку (а.с. 9). Отже, суд дійшов переконання, що підписавши проаналізовані вище анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту, які є складовими частинами кредитного договору, [PERSON] , відповідно до вимог ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку визначеному у постанові Верховного Суд від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Суд звертає увагу, що з позовом про визнання недійсним кредитного договору б/н від 20.02.2019 [PERSON] до суду не звертався, крім цього позивачем доведено, що [PERSON] отримав на відкритий йому банківський рахунок та за допомогою наданою йому банківською карткою використовував кредитні кошти, оскільки наявні операції по рахунку відповідача, а саме: перерахування коштів на інші картки, видача готівки, поповнення карткового рахунку, придбання товарів та послуг тощо (а.с. 10-15), що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02.11.2024 (а.с. 5-7) та вбачається з виписки по картці [PERSON] за період з 20.02.2019 по 02.11.2024 по рахунку № [NUMBER] (а.с. 10-15). Як слідує із розрахунку, станом на 02.11.2024, з урахуванням встановленого позивачем кредитного ліміту у сумі 5600,00 гривень, відповідач останнього разу здійснював погашення заборгованості 04.07.2022 у сумі 1500,00 грн, станом на 02.11.2024 заборгованість відповідача становить 10 359,04 та є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, а тому наявні усі підстави для задоволення позову. Зважаючи на приписи наведених норм ЦК, після підписання Анкети-заяви та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок повернути позивачу кредит, заразом, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , станом на 02.11.2024, має заборгованість у сумі 10 359,04 коп, яка складається з 5 590 грн 35 коп - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 4 768 грн 69 коп - заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7). Суд зауважує, що [PERSON] не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право АТ «А-БАНК» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту. Суд ставиться критично, до доводів відповідача щодо відсутності будь яких відомостей щодо домовленості сторін про встановлення кредитного ліміту, порядку та умов кредитування тощо, з підстав наведених вище. Крім цього, суд не бере до уваги аргументи відповідача стосовно відсутності повноважень на представництво позивача Шкапенком О.В. , оскільки ця справа про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову якої становить 10 369,04 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн x 100 = 302800,00 грн), тобто ця справа на момент подання позову є малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ «А-БАНКУ» у суді особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону (постанова Верховного суду у справі № 546/1283/23 ). 7. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн (а.с.38). Щодо доводів відповідача стосовно застосування до нього ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнення [PERSON] від сплати судового збору, суд зауважує, що спеціальний закон, а саме Закон України «Про захист прав споживачів», звільнив споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав. Заразом, суд наголошує, що звільнення від сплати судового збору саме при зверненні з позовами до суду споживачів при порушені їх прав (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц. Отже, враховуючи викладене, а також, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] підлягають стягненню на користь АТ «А-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved