Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Батько за життя не завершив процес її приватизації, відтак і вона не може її успадкувати, хоч іншу спадщину прийняла вчасно, тому змушена звернутися до суду. ІІ.\~Заяви,\~клопотання\~та\~інші\~процесуальні\~дії\~у\~справі Ухвалою суду від 13.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи. Позивачка, згідно позовної заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Семидубська сільська рада та відповідачка [PERSON] згідно поданих заяв позовні вимоги визнають і просять справу розглянути у їх відсутність. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст.\~268\~ЦПК\~України фіксування технічного засобу не здійснювалося. ІІІ.\~Фактичні\~обставини,\~встановлені\~судом. [PERSON] народилася [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьком значиться [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] після укладення шлюбу з [PERSON] позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.5). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2022, зареєстрованого в реєстрі за №1927 спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS] , власність на який зареєстровано за позивачкою, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №314012798 (а.с.9) Відповідно Витягу з рішення Гірницької сільської ради Дубенського району №29 від 21 серпня 1996 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, та 0,43 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.10). Позивачці відмовлено згідно повідомлення приватного нотаріуса Дубенської районного нотаріального округу Коника Б.М. №218/01-16 від 04.12.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 0,43 га, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлого [PERSON] на вказане нерухоме майно (а.с.11). Згідно наданої приватним нотаріусом Дубенської районного нотаріального округу Коником Б.М. спадкової справи №41/2022 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що спадкоємцями майна померлого є його дочки: позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] , які згідно поданих заяв звернулися до нотаріуса задля оформлення своїх спадкових прав, інших спадкоємців немає (а.с.25-35). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до т..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст.\~125\~Земельного\~Кодексу\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Батько позивачки [PERSON] ще при житті отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєстрував. Після його смерті спадщину за законом прийняла позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] , інших спадкоємців немає. Відповідачі позов визнають, тому позивачка, яка є спадкоємцем покійного батька [PERSON] , має право успадкувати належне йому право на завершення процедури приватизації, та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved