Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

1.22.07.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області. 2.Позивач просить суд: - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з Державної казначейської служби України коштів з єдиного казначейського рахунку 50 000 грн. моральної шкоди. 3.21.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 4.03.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву. 5.18.09.2024 третя особа надала пояснення. 6. [PERSON] звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 09.10.2023 в судовому порядку було скасовано постанову інспектора патрульної поліції від 24.05.2023, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Незважаючи на скасування цієї постанови, інформація про позивача як правопорушника була внесена до відповідних державних реєстрів. Такі дії відповідача спричинили позивачеві моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн., яка підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ст. 1174 ЦК України. 7.Відповідач проти позову заперечує. Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органом досудового розслідування, прокуратури і суду, а тому на цей випадок не розповсюджується дія зазначеного Закону, а підстави для застосування ст. 1174 ЦК України відсутні. Рішення суду, яким скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не говорить про те, що посадова особа, яка винесла постанову, допустила порушення норм чинного законодавства, діяла зловмисно. Тобто, вчинення неправомірних дій інспектором патрульної поліції не встановлено, а скасування постанови про накладення штрафу, закриття провадження не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не є доказом заподіяння моральної шкоди. Відсутні складові цивільного правопорушення (шкода, протиправне діяння, причинний зв`язок). Розмір шкоди взагалі нічим не обгрунтовано. 8.Третя особа пояснила, що її не можна ототожнювати з державним бюджетом. Відповідачі не є органами, що здійснють оперативно-розшукову діяльність, органом досудового розслідування, прокуратури і суду. Саме спричинення моральної шкоди позивачеві з боку відповідачеві не доведено, як і не доведена сума моральної шкоди. Судом встановлено такі обставини справи. 9.24.05.2023 постановою серії ЕАС №7047619, винесеною інспектором 2 батальйону 2 роти 1 взводу УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції накладено адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно [PERSON] , за ч.2 ст.122 КУпАП, щодо порушення ним вимог п.19.1а ПДР, - керував автомобілем без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510 грн. 10.Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2023 у справі № 522/10526/23, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції, скасовано постанову від 24.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення та закрито провадження у справі. 11.Листом від 02.05.2024 УПП в Одеській області повідомило адвоката позивача, що постанова ЕАС №7047619 за ч.2 ст. 122 КУпАП не надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби у зв`язку з її оскарженням. 12.Згідно з наданим позивачем скріншоту застосунку «Дія», постанова ЕАС №7047619 від 24.05.2023 передана до виконавчої служби у зв`язку з не сплатою штрафу 1 020 грн. Висновки суду. 13.Предметом спору є заподіяння особі з боку органу державної влади моральної шкоди, а його підставами скасування в судовому порядку рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Як на правову підставу відшкодування шкоди позивач посилається на ст. 23 та 1174 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». 14.Відповідач заперечує свою належність у справі та доведення заявником факту шкоди, її розміру, заперечує свою вину та винні дії. 15.Сторони не заперечують, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП. Провадження у справі за статтею 122 КУпАП було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 16.Проте відповідач заперечує поширення на ці правовідносини Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», вважаючи, що Департамент патрульної поліції не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, не є органом досудового розслідування. 17.Суд з цими доводами відповідача погоджується. 18.Велика Палата Верховного Суду (постанова 22.01.2025 справа №335/6977/22) вирішувала питання чи можна вважати дії працівників патрульної поліції зі складання протоколу такими, що підпадають під дію статті 1176\~ЦК України і Закону № 266/94-ВР, та чи може самий лише факт складання протоколу у разі подальшого закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди відповідно до статей 1173, 1174 ЦК України, та дійшла таких висновків: - поліцейський, який складає протокол про адміністративне правопорушення, не є суб`єктом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність чи проводить досудове розслідування, тому до таких правовідносин не застосовуються приписи статті 1176\~ЦК України та Закону № 266/94-ВР. - у разі закриття справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 124 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відшкодування шкоди особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, здійснюється на загальних підставах, передбачених статтею 1174 ЦК України, а положення статті 1176\~ЦК України та Закону № 266/94-ВР не є застосовними. - у разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу усіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень та за відсутності ознак свавільності таких дій, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який сам по собі підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу. - при невстановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання протоколу, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення, дії патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності. - з огляду на загальні засади доказування у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і яким є розмір її відшкодування. Вирішувати такі спори потрібно з урахуванням того, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Відтак позивач, звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, повинен довести, що внаслідок протиправних дій працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому була заподіяна моральна шкода, зазначити, у чому вона проявлялася, а також обґрунтувати розмір її відшкодування. - у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідкового зв`язку такої поведінки із завданою шкодою. Саме лише задоволення скарги щодо неправомірності дій працівників правоохоронного органу не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між діями працівників (посадових осіб) такого органу та завданою шкодою. Причинний зв`язок (як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди) між протиправною поведінкою та шкодою проявляється у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням особи до адміністративної відповідальності, встановлення протиправного характеру дій посадових осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не може оцінюватись як преюдиційний факт завдання моральної шкоди особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і як наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими обставинами. 19.Позивач [PERSON] стверджує, що обставинами (фактами), якими з боку УПП в Одеській області було заподіяно моральної шкоди є скасування в судовому порядку постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою на [PERSON] було накладено штраф, закриття провадження у даній справі та той факт, що не зважаючи на скасування постанови про накладення штрафу, інформація про цю постанову була розповсюджена відповідачами в державних реєстрах, що мало наслідком відображення в застосунку «Дія» інформації про направлення постанови на примусове виконання до виконавчої служби. 20.Водночас суд не встановив неправомірності у діях працівника патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, вважає, відсутні підстави для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб відповідача у виді відшкодування шкоди. 21.Закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося не через невідповідність протоколу вимогам закону або ж через інші протиправні дії працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Отже, у позивача не виникло право на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову. 21.При цьому обставини скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та наявність у застосунку «Дія» інформації про примусове виконання постанови без належного підтвердження цього відповідними виконавчими документами, не може бути безумовною обставиною за якої особа щоразу позиватиметься до держави про відшкодування моральної шкоди. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасовано та закрито провадження у справі без встановлення судом факту вчинення з боку посадових осіб УПП в Одеській області порушень норм чинного законодавства. Закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 312/262/18). 22.Також суд враховує, що Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, приписи Закону №\~266/94-ВР не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. 23.Підсумовуючи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed