Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Малькут Олександр Олександрович, звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, у зв`язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду на 16.01.2025. У судове засідання, призначене на 09:30 год 16.01.2025 сторони не прибули. 09.01.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Малькута О.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Представник позивача зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. 10.01.2025 відповідач [PERSON] засобами поштового зв`язку подала заяву про визнання позову на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, просила суд розглядати справу в її відсутності, а також зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Розгляд справи відкладено на 09:30 год 30.01.2025. У судове засідання 30.01.2025 учасники справи не прибули повторно, засідання відкладено на 13.02.2025. Від представника позивача 11.02.2025 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. У судове засідання, призначене на 13.02.2025, учасники справи не прибули. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.02.2025 судове засідання відкладено на 27.02.2025, роз`яснено позивачу та його представнику право подати заяву про виправлення у позовній заяві описки, допущеної при оформленні позовної заяви в частині зазначення повного імені позивача, а саме: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». У судове засідання, призначене на 12:00 27.02.2025 належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, учасники не прибули, представник позивача подав через систему «Електронний суд» заяву про виправлення описки у позовній заяв, з якої вбачається, що повне ім`я позивача [PERSON] . Відтак, із урахуванням поданої представником позивача заяви про розгляд справи у відсутності позивача, а також заяви відповідачки про визнання позову та розгляд справи у її відсутності, на підставі положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 27.02.2025 незалежно від явки сторін за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів, оскільки неявка сторін спору не перешкоджає його вирішенню по суті. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі\~ст.\~110\~СК України,\~один з\~подружжя має\~право на\~пред`явлення\~позову про\~розірвання шлюбу,\~проте з а змістом ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, відповідно до ст. 56 СК України, примушування до припинення шлюбних відносин, так саме як примушування до їх збереження було би порушенням права дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканність. На вимогу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позовної заяви та долучені матеріали у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12 листопада 1992 року укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Гальчинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 04.01.2022 Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). За час шлюбу у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Гальчинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, а вжиття судом заходів щодо примирення подружжя суперечитиме умовам ст. 111 СК України. При вирішенні спору суд враховує, що право на повагу до приватного і сімейного життя гарантується статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і органи державної влади не можуть втручатися у здійснення особою цього права. Змушувати позивача та відповідачку у такій чутливій сфері життя, як подружні відносини, до збереження шлюбу за умови їх прямого заперечення проти цього у поданих суду заявах та при відсутності ініціативи щодо примирення було би втручанням у визначене законом право, яке не передбачене законом, не має легітимної мети та не є необхідним у демократичному суспільстві. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Окрім цього, згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На цій підставі, враховуючи подану відповідачкою 16.01.2025 заяву про визнання позову, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% від сплаченого ним при поданні позову судового збору в розмірі 1211,2 грн, що становитиме 605 грн 60 коп. та повернути позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становитиме 605 грн 60 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved