Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Давидюк А.Ю. від імені та в інтересах позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 листопада 2006 року, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Позивачем у зв`язку з поданням до суду позовної заяви та документів до неї в електронній формі через електронний кабінет додано доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (ст.ст.43, 177 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено\~суддю Тімченко О.В. Суддя ухвалою від 16 січня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони проти такого порядку розгляду справи не заперечили. Відповідач погоджується та наполягає на розірвання шлюбу, водночас вважає наведені у позові підстави для його такими, що не відповідають дійсності. Указане викладено у відзиві на позов представника відповідача та надано підтвердження надіслання такого позивачу відповідно до вимог цивільного судочинства. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Вирішуючи цивільно-правовий спір між сторонами, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України). У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). \~ Як унормовано ст.1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі та в\~\~подружніх відносинах (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 522/9229/15-ц, яка у порядку ч.4\~ст.263\~ЦПК України підлягає врахуванню при застосуванні норм права). Судом встановлено, що сторони (дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] ) зареєстрували шлюб 16 листопада 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1979 (підтверджується свідоцтвом про шлюб). Матеріали справи не містять відомостей про наявність у сторін неповнолітніх дітей, про такий факт стверджує у позові позивач та не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.ч.1, 4\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд має виходити з того,\~що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і\~якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 362/6725/18. \~ З урахуванням, що позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, адже шлюбні відносини припинені, суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги. Таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав сумніватися у волевиявленні сторін немає. Відомості, які б спростовували висновок суду чи свідчили про наявність перешкод для задоволення позову, відсутні. Надання строку для примирення за встановлених обставин є недоцільним.\~Шлюб слід розірвати, задоволивши вимоги позивача. Непогодження відповідача з підставами розірвання шлюбу, викладеними у позові, не впливає на вирішення справи по суті. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч.1\~ст.113\~СК України). Відповідачем у порядку даної норми закону не заявлено про відновлення дошлюбного прізвища. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відноситься до засад (принципів) цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При розподілі судових витрат суд бере до уваги положення ч.1\~ст.142 ЦПК України. За даними законодавчими нормами у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами, суд дійшов переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн. Також в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 605,60 грн судового збору.

Outcome: approved