Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , укладений 20.06.1992 р. в Лопатинській сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис №13. Заяву обгрунтовує тим, що в останні роки сімейне життя з відповідачкою не складається, відповідачка більше п?яти років тому виїхала на заробітки за межі України і з цього часу їхні сімейні відносини з нею стали погіршуватись, а згодом фактично припинились. Зазначає, що з відповідачкою вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство,їхня сім?я фактично розпалась і перспектив на її поновлення немає. Стверджує, що неодноразові спроби налагодити сімейні відносини та життя позитивного результату не дали. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить його інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Наголошує, що він втратив до відповідачки почуття поваги та любові, миритися не бажає, категорично настоює на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про дати судових засідань повідомлялася належним чином, тому на підставі\~ ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.06.1992 р., між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб 20.06.1992 р., про що зроблено відповідний актовий запис №13. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Шлюб зареєстрований Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Статтею 17\~Закону України\~від 23\~лютого 2006\~року №3477-IV\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки встановлено, що сторони не підтримують сімейні стосунки, позивач заперечує щодо примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, що має істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved