Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 493368-КС-001 від 17.03.2024 в розмірі 86404 грн. 50 коп., яка складається з прострочених платежів по тілу кредиту 20000 грн. 00 коп., суми прострочених платежів по процентах 63704 грн. 50 коп., суми прострочених платежів за комісією 2700 грн. 00 коп., а також стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 17.03.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 493368-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію»,\~згідно умов\~якого позивач\~надав відповідачу\~грошові кошти\~в сумі\~20\~000,00\~грн.\~ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку Позичальника (котра вказана Позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 450,00 грн., розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 493368-КС-001. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у останнього станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 86404,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 63704,50 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2700,00 грн. Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до відкритого судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 108-109). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 122-123). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с. 133). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 17.03.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 493368-КС-001 про надання кредиту (а.с. 32-41). 17.03.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 493368-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 42-51). Таким чином, 17.03.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 493368-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2 проценти за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Згідно анкети клієнта позичальник [PERSON] при укладанні кредитного договору з ТОВ «Бізнес Позика» надав номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів - № [NUMBER] (а.с. 54). Відповідно до інформаційної довідки вих. № 1402/11 від 28.11.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало [PERSON] 20000,00 грн. (а.с. 55). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2025 за клопотанням представника позивача від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» витребувано письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу, або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував, або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 17.03.2024 (дата видачі кредиту) по 01.09.2024 року (дата закінчення терміну кредитування) (а.с. 108-109). На виконання ухвали суду, 14.02.2025 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надало суду інформацію про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , а також надано виписку по рахунку за період з 17.03.2024 по 01.09.2024. (а.с. 130-131). З наданої виписки по рахунку вбачається, що 17.03.2024 на банківський рахунок [PERSON] зараховано кошти в сумі 20000,00 грн. (а.с. 131). Так, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором № 493368-КС-001 від 26.11.2024 в розмірі 86404,50 грн., який складається з: 20000,00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн. суми прострочених платежів по процентах 63704,50 грн. суми прострочених платежів за комісією - 2700,00 (а.с. 12-15). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 статті 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205, 207 ЦК України). Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.\~599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. З доводів та обґрунтування позовної заяви вбачається, що всупереч умов кредитних договорів, відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання позичальника, зокрема, останній не здійснював погашення кредитної заборгованості та сплату відсотків за користування кредитом. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а також визнав позовні вимоги повністю, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сума заборгованості за договором № 493368-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 в розмірі 86404,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, зокрема і сплачений судовий збір, який згідно з платіжною інструкцією № 6735 від 26.09.2024 склав 2422,40 грн.

Outcome: approved