Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом\~\~до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Мотивує тим, що позивач проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,198 га, кадастровий номер: 4620685000:10:003:0022. По сусідству, за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідачка [PERSON] , яка є власником сусідньої земельної ділянки. Дерева, що ростуть на земельній ділянці відповідачки, ростуть на самій межі з земельною ділянкою позивачки, їх коріння та гілля проникає на територію присадибної ділянки позивачки, руйнують фундамент огорожі, перешкоджають позивачці в користуванні своєю земельною ділянкою, зокрема встановленню загорожі. Позивач зверталася в Буську міську раду для вирішення даного питання, припинення порушень та відновлення порушених прав. 02.102022 року, комісією в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Буської міської ради, начальника відділу регулювання земельних відносин, старости Побужанського старостинського округу, в присутності позивачки, провели обстеження земельних ділянок гр. [PERSON] і [PERSON] в с.Побужани. При обстежені встановлено, що дерева гр. [PERSON] ростуть біля самої межі і їх коріння та гілля проникає на територію присадибної ділянки гр. [PERSON] , (проростають молоді пагони сливи, руйнують фундамент загорожі) чим перешкоджають у встановленню загорожі і у використанню земельної ділянки за цільовим призначенням. Листом №1919 від 05.10.2023 року, комісія звернулась до відповідачки з вимогою щодо дотримання правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні позивачці. При повторному обстеженні комісією земельної ділянки встановлено, що відповідачем ніяких дій щодо усунення порушень, які були вказані у листі від 05.10.2023 року №1919, не прийнято. Корені деревищ та гілля дерев, що знаходяться на земельній ділянці відповідачки розрослись на земельну ділянку позивачки, що перешкоджає останній у встановлені огорожі. Просить суд зобов`язати відповідачку усунути позивачці перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,198 га, шляхом обрізання гілля та викорчування (обрізання) кореневищ дерев та кущів, що проникають на територію позивачки; стягнути з відповідачки понесені витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) гривень 00 копійок, без ПДВ та покласти на неї витрати з сплати судового збору. \~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доданих письмових доказах. \~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, забезпечила явку представника, адвоката Зозулі Ю.М., який заперечив проти позовних вимог, просить закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Показав, що згідно ст. 105 Земельного Кодексу України, сусіди мають право самі обрізати гілля та коріння дерев, якщо такі проникають на територію її земельної ділянки, чим позивачки і скористалася, обрізавши такі у листопаді 2023 року та встановивши паркан. Даний факт викладений у акті обстеження межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в с. Побужани від 08.10.2024 року. Станом на день проведення обстеження, корені та гілля належних [PERSON] дерев та кущів на територію земельної ділянки [PERSON] не проникають. Оскільки відсутній предмет спору ще на день подачі позову, просить провадження у справі закрити. \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. г ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,198 га, кадастровий номер: 4620685000:10:003:0022. Відповідач [PERSON] проживає по сусідству з позивачкою за адресою [ADDRESS] , та є власником сусідньої земельної ділянки. Позивач зверталась в Буську міську раду з заявлю про порушення сусідкою правил добросусідства, припинення порушень та відновлення порушених прав, оскільки дерева, що ростуть на земельній ділянці відповідачки, ростуть на самій межі з земельною ділянкою позивачки, та їх коріння та гілля проникає на територію присадибної ділянки останньої, руйнують фундамент огорожі, чим перешкоджають в користуванні земельною ділянкою. Комісією в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Буської міської ради Зеленюха В.М., начальника відділу регулювання земельних відносин виконавчого комітету Буської міської ради Гуменного В.Є., старости Побужанського старостинського округу Наконечного Т.М. в присутності позивачки, 02.102022 року проведено обстеження земельних ділянок гр. [PERSON] і [PERSON] в с.Побужани. При обстежені земельної ділянки було встановлено, що земельна ділянка гр. [PERSON] приватизована (витяг з реєстру речових прав № 345083081 від 02.09.2023р.), а земельна ділянка гр. [PERSON] ні. При обстежені також встановлено, що дерева гр. [PERSON] ростуть біля самої межі і їх коріння та гілля проникає на територію присадибної ділянки гр. [PERSON] , (проростають молоді пагони сливи, руйнують фундамент загорожі) чим перешкоджають у встановленню загорожі і у використанню земельної ділянки за цільовим призначенням. Комісія вирішила звернутись листом до Відповідача про усунення перешкод у встановлені загорожі і дотримані правил добросусідства. В подальшому, комісія листом №1919 від 05.10.2023 року, звернулась до відповідачки з вимогою щодо дотримання правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні позивачем земельною ділянкою. 22.11.2023 року, Комісією в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Буської міської ради Зеленюха В.М., начальника відділу регулювання земельних відносин виконавчого комітету Буської міської ради Гуменного В.Є., старости Побужанського старостинського округу Наконечного Т.М. в присутності позивачки, провели повторне обстеження земельних ділянок гр. [PERSON] і [PERSON] в с.Побужани. При повторному обстеженні земельної ділянки було встановлено, що відповідачкою ніяких дій щодо усунення порушень, які були вказані у листі від 05.10.2023 року №1919 не прийнято. У відповідності зі ст. 152 цього ж Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ДБН 5.2.2-12:2019 відстань від зовнішньої стіни будинку і споруди до стовбурів дерев повинна становити 5.0 м, до чагарників 1.5м, відстань від межі земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від 3 м до 6 м в залежності від величини крони. Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно ст.105 Земельного кодексу: «У випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені і гілки дерев, кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням». Представником відповідача подано Акт обстеження межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в с. Побужани від 08.10.2024 року, складеного комісією в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Буської міської ради Зеленюха В.М., начальника відділу регулювання земельних відносин виконавчого комітету Буської міської ради Гуменного В.Є., діловода Побужанського старостинського округу Семчук М.І., у присутності гр. [PERSON] даного числа провели обстеження межі земельних ділянок останньої та її сусідки [PERSON] в [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що зазначені земельні ділянки відгороджені одна від одної парканом на бетонній основі, будь-яких ознак руйнування якої кореневищами чи іншими частинами належних [PERSON] дерев не виявлено. Зі слів [PERSON] , після отримання нею листа виконкому Буської міської ради від 05.10.2023 №1919, вона роз`яснила своїй сусідці [PERSON] її право, визначене у ст.105 Земельного кодексу України, на обрізання без будь якого спеціального дозволу коренів та гілок дерев, кущів, що проникають на територію її земельної ділянки, яким остання і скористалась, обрізавши такі разом із членами своєї сім`ї у листопаді минулого року та встановивши паркан без будь-яких перешкод. Станом на момент обстеження корені та гілля належних [PERSON] дерев і кущів на територію земельної ділянки [PERSON] не проникають. До даного акту додано фото, роздруковані на аркушах формату А4, на яких зображено подвір`я, паркан, насадження плодових дерев та хвойних, житлові та нежитлові приміщення. Однак з даних зображень не можливо встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують заперечення відповідачки, чи інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На таких не зазначено де саме такі фото зроблено, чиє подвір`я, без прив`язки належності вказаних будинків та дерев, як будинковолодіння позивача чи відповідача. Тому суд, в силу вимог статей 7780 ЦПК України, не визнає такі фого належними, допустимими, достовірними, достатніми. Натомість, як вбачається з Акту №11 обстеження території земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в с.Побужани Золочівського району Львівської області, складеного Комісією у складі начальника відділу містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства виконавчого комітету Буської міської ради Владики І.М., начальника відділу регулювання земельних відносин виконавчого комітету Буської міської ради Гуменного В.Є., провідного спеціаліста відділу регулювання земельних відносин виконавчого комітету Буської міської ради Дячок І.Б., старости Побужанського старостинського округу Наконечного Т.М., у присутності заявниці гр. [PERSON] та її адвоката Малиняка В.А. і гр. [PERSON] та її адвоката Зозулі Ю.М., на місці виїзду в с. Побужани, проведено обстеження та заміри відстаней від зелених насаджень (дерев та кущів), належних гр. [PERSON] до межі домогосподарств [PERSON] та [PERSON] .. Обстеження здійснювалося з застосуванням відеофіксації, яку здійснювли адвокати Малиняк В.А. та Зозуля Ю.М.. В ході обстеження території землекористування гр. [PERSON] (з її усного дозволу) було здійснено обміри та встановлено наступне: Відстань від стовбура сливи до встановленої огорожі - 1,25м; Відстань від стовбура вишні до встановленої огорожі - 2,24м; Відстань від стовбура ялини до встановленої огорожі - 2,86м; Відстань від стовбура яблуні до встановленої огорожі 0,94м; Відстань від стовбура вишні до встановленої огорожі - 1,17м; Відстань від куща смородини до встановленої огорожі 1,36м; Відстань від стовбура горіха до встановленої огорожі - 1,03м; Відстань від стовбура яблуні до встановленої огорожі - 1,58м; Відстань від стовбура яблуні до встановленої огорожі - 1,21м; Відстань від стовбура слива до встановленої огорожі - 1,09м; Відстань від стовбура вишні до встановленої огорожі - 1,32м; Відстань від стовбура яблуні до встановленої огорожі - 1,08м; Відстань від стовбура горіха до встановленої огорожі - 0,98м. Дані дерева є віковими, рік посадки дерев комісія встановити не може. Згідно нових нормативів ДБН Б. 2.2-12:2019 (зміни набули чинності 1 жовтня 2019 року), відстань від межі земельної ділянки до кущів повинна становити щонайменше один метр.\~Для дерев ця відстань залежить від розміру крони і варіюється від 4 до 6 метрів. Підсумовуючи вище наведене, враховуючи неодноразово проведені обстеження земельних ділянок сторін, акти обстеження таких, суд приходить до висновку, що даний спір між сторонами носить тривалий характер, порушення правил добросусідства зафіксоване актом ще з 02.10.2022 року. Також вбачається порушення норм ДБН щодо даного роду насаджень. В судовому засідання встановлено, та не спростовано представниками сторін, що насадження на земельній ділянці відповідачки є віковими, даний факт зафіксовано і у акті від 12.11.2024 року. Періодично, сезонно, відповідач та позивач (з свого боку) обрізає гілля дерев та кущів, однак такі відростають знову, створюючи незручності та перешкоди позивачці у користуванні належною їх на праві власності земельною ділянкою. У відповідності до частини 1\~статті 130 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок, відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення). Статтею 152 ЗК України\~передбачено, що кожен землекористувач має право вимагати усунення перешкод у користуванні\~\~земельною ділянкою. Нормами ст. 41, 50 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 293 ЦК України передбачено право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням; при здійсненні права власності власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов`язані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Як передбачено ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач створює перешкоди позивачці у користуванні земельною ділянкою, а тому слід зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачці у користуванні такою шляхом зрізання\~\~гілля та викорчування (обрізання) кореневищ дерев та кущів, що проникають на територію домогосподарства позивачки. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідачки в користь позивачки витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з такого. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Однак, ні позивачкою, ні її представником не подано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. У випадку надання таких стороною у встановлений ЦПК України строк, така заява буде розглядатись судом окремо. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки в користь позивачки слід стягнути суму сплаченого судового збору.

Outcome: partial