Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що у період з 01.09.2021 по 31.08.2022 перебувала у трудових відносинах з Новодеркульським ліцеєм імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області. Оскільки після звільнення їй була нарахована, але не виплачена компенсація за 56 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, [PERSON] просить суд стягнути з Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області на її користь компенсацію за 56 календарних днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 37 178 грн. 96 коп. [PERSON] у судове засідання не з`явлася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст.ст. 128, 129 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 31.08.2004 призначена на посаду вчителя інформатики Новодеркульської ЗОШ І-ІІІ ступеню ім. А.В. Пастухова. 29.08.2008 року переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи та залишена вчителем інформатики. 11.01.2018 Новодеркульську ЗОШ І-ІІІ ступенів імені А.В. Пастухова перейменовано на Новодеркульський ЗЗСО імені А.В, Пастухова. 21.10.2020 Новодеркульський ЗЗСО імені А.В. Пастухова перейменовано на Новодеркульський ліцей імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Лугнської області (а.с. 4-5). Згідно наказу Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Лугнської області № 1 к/тр від 31.08.2022 [PERSON] звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи, вчителя інформатики 31.08.2022 за п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із переведенням за згодою працівника до Ліцею № 1 Біловодської селищної ради Луганської області (а.с. 6). Як вбачається з повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Лугнської області № 1 від 29.08.2024 компенсація [PERSON] за 56 календарних днів невикористаної відпустки за період роботи з 01.09.2021 по 31.08.2022 складає 37 178 грн. 96 коп. та станом на дату повідомлення не виплачена. Згідно зі ст. 43 Конституції України Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно з ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Враховуючи, що Новодеркульський ліцей імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області під час звільнення [PERSON] нарахував, але не виплатив їй компенсацію за 56 календарних днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 37 178 грн. 96 коп., суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Стягнення судових витрат у вигляді судового збору здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved