Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Вимоги мотивує, тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що належить спадкодавці на день смерті, заповіла позивачу. Спадщину після смерті матері прийняв, подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. (спадкова справа №48/2023), однак 4 грудня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок [ADDRESS] . Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 3 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю. Відповідач - представник Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , померла [INFO] , про що Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 629. За час життя [PERSON] уклала заповіт від 27 листопада 2006 року, на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження, а саме все її майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 1962 року. Згідно наданого суду свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14 травня 1976 року, встановлено, що 20 березня 1970 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . З виписки з погосподарської книги №1, старостинського округу №6 с.Мар`янівка, Зелена Поляна Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області на 2021-2025 роки, убачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] старостинського округу №6, зареєстрований будинок в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. (вихідний № 185/01-30) від 4 грудня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Спадщину після [PERSON] спадщину прийняв та частково оформив спадкове майно [PERSON] . «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» на замовлення технічної інвентаризації [PERSON] , виготовлено станом на 5 листопада 2024 року Технічний паспорт будинку садибного типу Реєстраційний номер № ТІ01:7603-5404-3874-6802, адреса об`єкта [ADDRESS] , з додатками: схема розташування будівель та споруд, план будинку садибного типу; експлікація приміщень будинку садибного типу, характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , будинку №60 є записи погосподарської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] за 2021-2025 року, по [ADDRESS] зареєстрований на ім`я [PERSON] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , убачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 102,9 кв.м. в плані основна частина під літерою «А1» (житлова площа 56,0 кв.м.). Господарські будівлі та споруди: прибудова «а2», ганок «а3», ганок «а4», сарай «Б», гараж «Г», гараж «Д», огорожа №1, хвіртка №2, колодязь №3, хвіртка №4, хвіртка №5. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спадщину після якої прийняв [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після [PERSON] і набув право власності на належний матері будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved