Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» (далі також\~ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), в особі представника, звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 50\~325,28 гривень, яка складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 21\~412,19 гривень; заборгованість за відсотками в сумі 6,66 гривень, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 28\~906,43 гривень, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 гривень та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.02.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №40.28341.006366808, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 24 000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п. 1.3 Договору кредиту, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору кредиту, за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 24 000,00 грн. строком до 13.02.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до п.5 додатку №1 до Договору кредиту) згідно з умовами цього договору. Згідно ізЗаконом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 90,13% (п.4 додатку №1 Договору кредиту). Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 утворилася заборгованість на загальну суму 50\~325,28 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 21\~412,19 гривень; заборгованості за відсотками в сумі 6,66 гривень, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 28\~906, 43 гривень. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на корись АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/12-2023, відповідно умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», передав (відступив), а ТОВ "ФК "Профіт Капітал" прийняв права вимоги за Кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно до умов вказаного договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023, позивач прийняв права грошової вимоги і став кредитором в тому числі і за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] .. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020, що станом на 19.12.2023 року складають 50\~325,28 грн., просить позов задовольнити. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. 03.09.2024 до Коростишівського районного суду Житомирської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не визнає позовні вимоги, зокрема у частині стягнення заборгованості у розмірі, заявленому у позові, у тому числі заборгованості за комісією на підставі відсутності належних і допустимих доказів щодо наявності вказаної заборгованості, а також нарахування інших сум, у тому числі витрат на правову допомогу. Вказана сума за обслуговування кредиту є незаконною у зв`язку з нікчемністю умови договору щодо нарахування цієї комісії. Стягнення суми оплати за обслуговування кредиту є несправедливим. Позивачем не надано доказів надання послуг з обслуговування кредиту, а умови договору не містять положень, згідно з якими визначено, що є послугами з обслуговування заборгованості, розрахунку їх розміру та порядку надання і приймання відповідачем. Позивач не надає доказів наявності права вимагати сплати заборгованості. Заявлена сума витрат на правничу допомогу є необгрунтованою та неспівмірною. На підставі викладеного, [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 24.09.2024 до Коростишівського районного суду Житомирської області від представника позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надійшли пояснення по справі, в яких зазначається, що відзив є необгрунтованим, а заперечення бездоказовими. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.11.2024 задоволено заяву головуючого судді Василенка Р.О. про самовідвід. Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.11.2024 задоволено заяву судді Янчук В.В. про самовідвід. Розпорядженням голови Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.11.2024, у зв`язку з неможливістю призначити головуючого суддю в Коростишівському районному суді Житомирської області, справу направлено до Брусилівського районного суду Житомирської області. Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.12.2024 справу прийнято до свого провадження, продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справу за його відсутності. Відповідач\~ [PERSON] \~в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином. При цьому заяву про розгляд справи без її участі від 17.12.2024 суд до уваги не бере, оскільки остання не підписана електронним підписом. На підставі ст. ст.\~211,\~223 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом Судом установлено, що 13.02.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №40.28341.006366808, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 20 000 грн. на рахунок [NUMBER] , та позичальник доручив банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4\~000 грн., згідно з умовами договору добровільного страхування життя, через транзитний рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк». Кредит на загальну суму 24\~000 грн. надано на 12 місяців, датою повернення кредиту є 13.02.2021, процентна ставка фіксована 0,01% річних. Своїм власноручним підписом [PERSON] підтвердила ознайомлення та згоду з умовами договору, тарифами. (а.с.4) Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 24 000 грн. в строки визначені умовами Договору,що підтверджується копією ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 13.02.2020(а.с.8) та випискою від 19.12.2023 по договору №40.28341.006366808 від 13.12.2020. (а.с.9) Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020, яка станом на 19.12.2023 становить 50\~325,28 грн.: заборгованість за основним боргом в сумі 21\~412,19грн., заборгованість за відсотками в сумі 6,66 грн., заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 28\~906,43 грн., що підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020 станом на 19.12.2023. (а.с.11) 19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» було укладено договір факторингу №19/12-2023, та відповідно до п.2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. (а.с.16-22) Згідно п.2.2. вищевказаного договору права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 19.12.2023 (а.с.23-25) та договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023, до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020. Згідно платіжної інструкції №45 від 20.12.2023, ТОВ «Оптима Факторинг» перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» суму фінансування за договором факторингу №19/12-2023 11\~576\~112 грн. (а.с.26) 22.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 22/12-2023, та відповідно до п.2.1 якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптима Факторинг» за плату та на умовах визначених цим договором. (а.с.28-32) Згідно з положенням п.2.2 цього договору, право вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до друкованого реєстру боржників № 2 від 22.12.2023 (а.с.33-35) та договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №40.28341.006366808 від 13.12.2020. Згідно платіжної інструкції №376 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптима Факторинг» суму фінансування за договором факторингу №22/12-2023 11\~861\~032,61 грн. (а.с.36) Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). У частині першій\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Презумпцію правомірності укладеного договору від 13.02.2020 відповідачем не спростовано, отримання коштів підтверджено відповідним ордером (а.с.8), а факт користування коштами та часткове погашення заборгованості відповідачем - випискою по рахунку (.с.9). Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 21 412,19 гривень та заборгованістю за відсотками в сумі 6,66 гривень. Вказаний розрахунок відповідає умовам договору, погодженого сторонами. Відповідачем не спростовано факт користування наданими за договорами коштами, доказів про відсутність заборгованості у розмірах вказаних у розрахунках суду також не надано, а тому позов про стягнення заборгованості в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо заборгованості по оплаті обслуговування кредиту в сумі 28\~906,43 грн. Відповідно до абзацу третього частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18Закону України«Про захистправ споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України«Про споживчекредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та\~другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункт кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що нарахована заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 28\~906,43 гривень не підлягає стягненню, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач за вищевказаним Договором не сплатив у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 21 412,19 гривень та заборгованості за відсотками в сумі 6,66 гривень -підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимогу розмірі 1 288,74 грн.(21 418,85 грн.*3028 грн./50 325,28 грн., де 21 418,85 грн.\~сума задоволених судом вимог до стягнення, 3028 грн.\~сума сплаченого судового збору, 50 325,28 грн.\~сума заявлених позовних вимог). Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Звертаючись даним позовом до суду, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», додаткова угода №11 від 23.05.2024 до договору №28092021-1 від 28.09.2021, якою встановлюється додаткова фіксована винагорода за надані послуги в розмірі 7\~000 грн.), акт №1 прийому-передачі правової допомоги від 12.06.2024, акт №19 від 23.05.2024 прийому-передачі реєстру боржників, платіжна інструкція №760 від 13.06.2024 про оплату правової допомоги за актом приймання-передачі №1. Отже, розмір витрат на правничу допомогу позивача в сумі 7 000 грн є підтвердженим. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимогу розмірі 2 979,26 грн.(21 418,85 грн.*7000 грн./50 325,28 грн., де 21 418,85 грн.\~сума задоволених судом вимог до стягнення, 7000 грн.\~сума сплачених витрат на правничу допомогу, 50 325,28 грн.\~сума заявлених позовних вимог).

Outcome: partial