Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

17 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 288/1328/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. В поданій заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач заперечував\~щодо задоволення\~витрат на\~правову допомогу\~в розмірі\~7000,00\~гривень,\~оскільки дані\~витрати є\~завищеними та\~згідний відшкодувати\~витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши подану заяву та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Частинами другою п`ятою статті 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. \~ \~ \~ \~Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди в розмірі 15000 гривень 00 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 3028\~ гривень 00 копійок. При зверненні до суду представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, проте при ухваленні рішення, судом питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося в зв`язку з тим, що представник позивача, в судовому засіданні 11 лютого 2025 року, в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України, заявив про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України). 04 листопада 2023 року між адвокатським бюро Анатолія Яковенка в особі керуючого адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича та [PERSON] укладено договір-доручення про надання правової допомоги № 04/11-23. /а.с. 151/ Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги № 04/11-23 від 04.11.2023 року, укладеною 10 червня 2024 року, визначено, що адвокат Яковенко А.В. та клієнт [PERSON] уклали дану угоду про те, що адвокат здійснює ознайомлення з наданими клієнтом матеріалами, вивчає та аналізує судові практики, роз`яснення і коментарі, здійснює підготовку позовної заяви, за необхідності зібрання доказів та представництво клієнта в суді в цивільній справі за її позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Вартість послуг (гонорар) адвоката за Договором про надання правової допомоги становить 7000,00 гривень. /а.с. 152/ Відповідно до Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 15 лютого 2025 року укладеного між адвокатом Яковенко А.В. та клієнтом [PERSON] , виконавець надав замовнику юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 04/11-23 від 04 листопада 2023 року та додаткової угоди до вказаного договору від 10 червня 2024 року замовник прийняв наступні послуги: - проведення вивчення та аналізу матеріалів і документів, наданих клієнтом, вивчення та аналіз судової практики, роз`яснень і коментарів, складання та подача позовної заяви, участь в судових засіданнях всього 7000,00 гривень. /а.с. 153/ Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 67797051-1 від 12 лютого 2025 року, [PERSON] сплатила адвокатському бюро Анатолія Яковенка кошти за надання правничої допомоги в розмірі 7000,00 гривень. /а.с. 154/ На підставі вищевикладеного, витрати на професійну правничу допомогу, здійснені позивачем є документально підтвердженими та пов`язаними з розглядом справи, також позовні вимоги задоволено частково, а тому покладення на відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката є обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України,\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідач скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вказав, що розмір гонорару є завищеним. Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути\~співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про зменшення витрат, суд з огляду на\~розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 7000,00 гривень до 4000,00 гривень. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що резолютивну частину рішення у вказаній цивільній справі слід доповнити та вирішити питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката.

Outcome: partial