Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 47276,6 грн за кредитними договорами від 22.12.2020 року № 002/8966004-SP в розмірі 44544,94 грн та від 25.12.2021 року № 2731806 в розмірі 2731,66 грн., просило стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір в розмірі 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн. \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що 22.12.2020 року [PERSON] уклав із АТ «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування № 002/8966004- SP, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», що розміщена на веб-сайті банку: www.tascombanc.com.ua та приєднався до умов договору. 28.02.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НI/11/15-Ф, згідно з умовами якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 28.02.2024 року №НI/11/15-Ф ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 44544,94 грн, з яких: 18989,6 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 25555,34 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.02.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004-SP в розмірі 44544,94 грн, з яких: 18989,6 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 25555,34 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 25.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2731806. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.9.7 кредитного договору. Введення клієнтом одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором вважається направленням банку повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті (п.9.9 кредитного договору). 11.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 11.08.2023 року №11082023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 2731,66 грн, з яких: 599,94 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2131,72 грн сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором від 25.12.2021 року № 2731806 в розмірі 2731,66 грн, з яких: 599,94 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2131,72 грн сума заборгованості за процентами. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач надіслав на електронну пошту суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позову. Зазначив, що факт укладення договору на обслуговування поточного рахунку фізичної особи не свідчить про те, що по ньому встановлювався кредитний ліміт та що цим кредитним лімітом користувався відповідач. Кредитодавець не має права залучати колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, якщо умовами договору про споживчий кредит не передбачено таке право кредитодавця, такий договір має укладатися лише шляхом приєднання в індивідуальній частині договору. Кредитні договори, згідно з якими позивач звертається із позовом про стягнення заборгованості таким вимогам не відповідають. Позивач зобов`язаний довести, що кредити взагалі видавалися. У разі надання позивачем копій кредитних договорів, підлягає витребуванню оригінал електронного доказу їх підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а не його паперове відтворення. Також заперечував проти заявленого розміру судових витрат, а саме вважав, що позивач не врахував знижку 20 % щодо сплати судового збору в разі пред`явлення позову в електронному вигляді; інші судові витрати вважає необґрунтованими. Надав власний орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн (1500 грн за годину роботи адвоката, 5 годин роботи). Разом із відзивом відповідач [PERSON] , в порядку ст. 84 ЦПК України, подав до суду клопотання про витребування у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» для огляду в судовому засіданні оригіналів договорів споживчого кредиту, що укладені ним з АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Лінеура Україна», а також оригінал електронних доказів у формі електронних підписів відповідача на вказаних договорах. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання відповідач вказав, що позивач у справі посилається на електронні підписи, проставлені ним у договорах про споживче кредитування, що нібито ним укладалися із первісними кредиторами. Проте наразі йому невідома інформація про укладення ним договорів щодо надання споживчого кредиту з АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі із застосуванням КЕП. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2024 року задоволено клопотання [PERSON] та витребувано у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» для огляду в судовому засіданні оригінали договорів споживчого кредиту, укладені між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» і ТОВ «Лінеура Україна», та оригінали електронних доказів у формі електронних підписів [PERSON] на вказаних договорах. \~ \~ \~ \~22.11.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2024 року представник позивача надіслав до суду заяву, у якій з-поміж іншого, заявив клопотання про витребування у первісного кредитора пояснення, які юридично значимі дії вчинені [PERSON] , що призвели до укладення ним Кредитного договору № 2731806 від 25.12.2021 року з покроковою розшифровкою цих дій, а також докази вчинення цих дій, мотивоване тим, що така інформація міститься безпосередньо на сайтах первісних кредиторів, в зв`язку з чим позивач не має можливості надати її суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав до суду клопотання про витребування у SPORTBANK та АТ «ТАСКОМБАНК» інформації щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 22.12.2020 року, інформації щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] , виписки по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) за період з 22.12.2020 року по 21.11.2024 року. В обґрунтування клопотання вказав, що позивач не володіє наведеними вище даними та документами, оскільки вони є банківською таємницею, інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредиторів (позикодавця). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2024 року зазначене клопотання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування доказів задоволено та витребувано докази, вказані представником позивача. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2024 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Лінеура Україна». Представник позивача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у відсутність позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача, представник позивача просив суд ухвалити заочне рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Також, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, який надав до суду заяви по суті справи: пояснення [PERSON] , що надійшло 19.12.2024 року за № 66432 та додаткові заперечення проти позову, що надійшли до суду 16.01.2025 року за № 2775. \~ \~ \~ \~Пояснення [PERSON] від 19.12.2024 року за № 66432 вмотивовані тим, що із змісту договору факторингу від 28.02.2024 року № Н1/11/15-Ф вбачається, що документами за цим договором є кредитні договори та інші документи, що свідчать про наявність боргу. Додатком 6 до договору визначено передачу позивачу від кредитора паперових документів, а додатком 4 до договору передача електронних документів. Отже позивач вже має витребувані ухвалою суду від 18.11.2024 року документи. Щодо витребування банківської таємниці відповідач також зазначив, що відсутні підтвердження із відповідними зверненнями від позивача щодо надання інформації, що становить банківську таємницю, та позивач повинен мати цю інформацію згідно з договором факторингу. Витребування документів про належність йому рахунків та виписок по рахункам вважає такою, що не стосується суті спірних правовідносин, оскільки виписка з банку не є оригіналом кредитного договору та не впливає на розгляд справи. \~ \~ \~ \~Також зазначив, що договір факторингу від 28.02.2024 року № Н1/11/15-Ф підписаний від АТ «Таскомбанк» [PERSON] , а з боку ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ревуновим РО. Однак [PERSON] не має права підпису юридично значимих документів від АТ «Таскомбанк», докази щодо його повноважень відсутні. Власником та кінцевим бенефіціаром обох юридичних осіб зазначена одна й та ж фізична особа. Відтак вважає договір факторингу нікчемним. \~ \~ \~ \~Заперечення [PERSON] проти позову від 16.01.2025 року за № 2775 обґрунтовані тим, що у виписці банку вказані кошти, поповнені на власний рахунок відповідачем через термінал. У виписці не відображені кошти за цільовим призначенням «видача кредиту». Вбачається, що відповідач сам кілька разів погашав прострочений овердрафт в розмірі 300 грн, що є формою несанкціонованого кредиту, яка може виникнути через затримки розрахунків по еквайрінгу. Не відображено надання, збільшення чи зменшення кредитного ліміту. Договір укладений 22.12.2020 року, однак оборотів по картці не було до 23.12.2020, відбулося поповнення рахунку на 4999,53 грн. Видача кредиту випискою не підтверджена, не містить і нарахування процентів, що доводить, що кошти на рахунку є власними коштами відповідача. Вважає достовірність виписки сумнівною, оскільки вона не підписана посадовими особами, не є оригіналом та не є доказом у справі. Оскільки кінцевим бенефіціаром первісного кредитора і позивача є одна й та ж особа, вважає витребувані докази відсутні, відсутній і кредит. Відтак кредит не видавався і не може бути стягнутий. Зазначив, що висловлює аналогічні заперечення щодо кредиту ТОВ Лінеура. У позові просив відмовити, у разі неявки до суду просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Лінеура Україна» через електронний суд надіслала заяву, в якій пояснила, що між відповідачем [PERSON] та первинним кредитором 25.12.2021 року укладено договір № 2731806 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] в кредит грошові кошти в розмірі 600 грн строком користування 360 днів із періодичністю платежів кожні 30 днів, на умовах зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Т916) та укладений з додержанням письмової форми за процедурою, визначеною Законом України «Про електронну комерцію». Перерахування коштів проведено первісним кредитором через платіжного провайдера на банківський рахунок відповідача, за реквізитами банківської карти, яку зазначив відповідач при реєстрації. Викладено алгоритм укладення кредитного договору в електронній формі. Надано докази, що підтверджують обставини, викладені в заяві ТОВ «Лінеура Україна». \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2025 року постановлено про заочний розгляд зазначеної справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (ч.2 ст.11 ЦК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22.12.2020 року [PERSON] уклав із АТ «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування № 002/8966004- SP, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», що розміщена на веб-сайті банку: www.tascombanc.com.ua та приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. Після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується. \~ \~ \~ \~Оригінал Заяви-анкети № 7187 від 22.12.2020 року щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank містить особистий підпис [PERSON] (а.с. 151). \~ \~ \~ \~Згідно із зазначеною Заявою-анкетою № 7187 [PERSON] просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті та встановити ліміт кредитування. Приймає (акцептує) усі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, яка розміщена разом з додатками, в тому числі тарифами, паспортом споживчого кредиту на сайті банку: www.tascombanc.com.ua та www.sportbank.com.ua, посилання на примірники публічної пропозиції отримав в мобільному додатку «Sportbank» з якою ознайомлений, згоден, зміст розуміє та зобов`язується дотримуватися. Погоджується, що банк має право в односторонньому порядку змінювати розмір ліміту кредитування. Про зміну ліміту кредитування банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Акцептована публічна пропозиція разом із заявою-анкетою складають договір відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». \~ \~ \~ \~Відповідач підтверджує, що усі правочини при здійсненні електронної взаємодії з банком через мобільний додаток можуть вчинятися [PERSON] з використанням створеного удосконаленого електронного підпису. Для створення удосконаленого електронного підпису засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (комбінація ключа: MFYwEAYHKOZlzj0CAOYFK4EEAAODQgAEuD5WvmNOHrj2Z4tqGeCFwGEiiF0NLPaCjX/6Iwb/fwZx1x1seY64FMtB7OgaXqS/F0m8gDTm6+H3rfrwUNtZ2w**). [PERSON] підтверджує, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційоване в мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки із накладенням його власноручного підпису на документи складені на паперових носіях. Підтверджує, що усі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися з використанням електронного удосконаленого підпису, банком з використанням аналогу підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, зразок яких наведено у публічній пропозиції (а.с. 151). 28.02.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НI/11/15-Ф, згідно з умовами якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 10-12). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу 28.02.2024 року №НI/11/15-Ф ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 44544,94 грн, з яких: 18989,6 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 25555,34 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 13). Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.08.2024 року заборгованість за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004-SP не погашена та становить 44544,94 грн, з яких: 18989,6 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 25555,34 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.02.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій (а.с. 9). Отже, за вказаним договором позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004. Відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконано. 25.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2731806. Сума кредиту складає 600 грн на строк 360 днів, із періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, ставка 1,99 % в день, що застосовується в межах строку кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.9.7 кредитного договору. Введення клієнтом одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором вважається направленням банку повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в т.ч. і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті (п.9.9 кредитного договору) (а.с. 18-24). 11.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 28). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 11.08.2023 року №11082023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 2731,66 грн, з яких: 599,94 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2131,72 грн сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій (а.с. 32, 33). Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором відображено в детальному розрахунку, наданому позивачем та не спростовано будь яким контррозрахунком відповідача (а.с. 190-195). Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 25.12.2021 року №2731806. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором від 25.12.2021 року № 2731806 в розмірі 2731,66 грн, з яких: 599,94 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2131,72 грн сума заборгованості за процентами. Отже, 22.12.2020 року, підписавши власноручним підписом Заяву-анкету № 7187 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення договору № 002/8966004- SP про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, в тому числі з тарифами, паспортом споживчого кредиту, відповідач підтвердив згоду на відкриття поточного рахунку та встановлення ліміту кредитування, а також висловив згоду щодо одностороннього порядку зміни банком розміру ліміту кредитування, повідомлення банком про зміну ліміту кредитування шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Кредитний договір від 25.12.2021 року №2731806 [PERSON] укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі в електронній формі, підписано відповідачем електронним цифровим підписом, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 25.12.2021 року о 00 год 48 хв 58 сек (а.с. 187). Договір укладено через інформаційно-комунікаційну систему на сайті ТОВ «Лінеура Україна» за посиланням: www.credit7.ua. Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згоден з цими умовами та зобов`язується неухильно їх виконувати (п.9.9 договору) (а.с. 197-203). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У п.п. 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови: використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 року в справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З огляду на викладене, відповідачем укладено кредитний договір від 22.12.2020 року № 002/8966004- SP, шляхом підписання власноручно заяви анкети № 7187, оригінал якої надано позивачем. Відповідач підтвердив, що усі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися з використанням електронного удосконаленого підпису, банком з використанням аналогу підпису уповноваженої особи банку та печатки банку, зразок яких наведено у публічній пропозиції. Також відповідачем укладено кредитний договір від 25.12.2021 року №2731806 у формі електронного документу з електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про ознайомлення та згоду [PERSON] із запропонованими кредитором умовами. Оригінал зазначеного кредитного договору надано через електронний суд позивачем. Аргументи відповідача про те, що факт укладення договору на обслуговування поточного рахунку фізичної особи не свідчить про встановлення кредитного ліміту та що цим кредитним лімітом користувався [PERSON] , кредити йому взагалі не видавалися, критично оцінюються судом та спростовані наявними доказами у справі, наданими позивачем. Заперечення [PERSON] щодо надання оригіналу електронного підпису одноразовим ідентифікатором є явно необґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Розрахунками заборгованості, наданими позивачем, підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредити вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість (а.с. 9, 33). Частина 1 ст.\~599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ч.1 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що згідно із змістом виписки по особовому рахунку [PERSON] від 13.12.2024 року № 6110/47.7-БТ, наданої АТ «Таскомбанк», підписаної електронним цифровим підписом посадової особи банку, що становить банківську таємницю, [PERSON] станом на 22.12.2020 року в АТ «Таскомбанк» відкрито рахунок № [NUMBER] , операції по якому здійснюються за банківською платіжною карткою № [NUMBER] . Зазначена банківська платіжна картка № [NUMBER] є такою, що видана банком миттєво [PERSON] та не є персоніфікованою міжнародною платіжною карткою (а.с.161-167). Згідно із випискою по особовому рахунку [PERSON] від 13.12.2024 року № 6110/47.7-БТ, у період з 22.12.2020 року по 21.11.2024 року відбувався рух коштів по рахунку № [NUMBER] у гривнях, за допомогою вказаної платіжної картки [PERSON] здійснювалися операції, зокрема, вхідний залишок банку станом на 23.12.2020 року становив 4999,53 грн, яким користувався [PERSON] (здійснював перекази коштів через банкомат/термінал, здійснював операції купівлі в торгово-сервісній мережі, неодноразово поповнював картковий рахунок через термінал, погашав відсотки за овердрафт, погашав прострочені відсотки за овердрафт). При цьому, банк збільшував кредитний ліміт боржникові, станом на 17.05.2021 року вхідний залишок кредитного ліміту становив 12952,12 грн, 24.05.2021 року 15679,52 грн, 29.06.2021 року 18999,61 грн., 18.10.2021 18989,60 грн, 29.03.2023 року 18989,60 грн. Банк нараховував боржникові відсотки за овердрафт, які [PERSON] періодично погашав, зокрема: 25.01.2021 року нараховані відсотки за овердрафт в розмірі 97,01 грн, 12.03.2021 року 18,93 грн; 07.05.2021 року нараховано відсотки за овердрафт в розмірі 27,96 грн; 29.06.2021 року нараховано відсотки за овердрафт в розмірі 889,99 грн. Також періодично банк нараховував прострочені відсотки за овердрафт 12.03.2021 року нараховано 331,07 грн прострочених відсотків за овердрафт, які [PERSON] погашав поповненням карткового рахунку на 350 грн 12.03.2021 року; 07.05.2021 року нараховано 322,04 грн. прострочених відсотків за овердрафт, які [PERSON] погашав поповненням карткового рахунку на 350 грн 07.05.2021 року, 18.10.2021 року нараховано 1500 грн прострочених відсотків за овердрафт, які [PERSON] погашав поповненням карткового рахунку на 1500 грн 18.10.2021 року; 08.02.2022 року банком нараховано 250 грн прострочених відсотків за овердрафт, які [PERSON] погашав поповненням карткового рахунку на 250 грн 08.02.2022 року (а.с. 162-166). Станом на 28.03.2023 року зафіксовано списання банком заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 22.12.2020 року № 002/8966004 в розмірі 18989,60 грн (а.с. 166). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6\~Положення про\~організацію операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого Постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 18.06.2003\~року №\~254\~(в\~редакції,\~чинній на\~час звернення\~до суду\~з позовною\~заявою) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічного змісту правова норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою). Відповідно до п. 61, 62 розділу IV Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою НБУ від 04.07.2018 року № 75 визначено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 554/4300/16-ц. При цьому, списання балансової вартості кредиту не є погашенням боргу за кредитним договором та не припиняє право вимоги банку щодо виконання кредитного зобов`язання позичальником. Таким чином, надана АТ «Таскомбанк» виписка за особовим рахунком [PERSON] підтверджує обставини видачі відповідачу кредиту за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004- SP та його розміру. Заборгованість по тілу кредиту в розмірі 18989,6 грн, розмір якої відображено у розрахунку позивача, не спростовано будь яким контррозрахунком відповідача. Аргументи відповідача про те, що виписка з рахунку не є доказом у справі та видача кредиту випискою не підтверджена, у виписці банку відображені лише власні кошти відповідача, який кілька разів погашав прострочений овердрафт в розмірі 300 грн, що є формою несанкціонованого кредиту, не відображено надання, збільшення чи зменшення кредитного ліміту, а також щодо сумнівів у достовірності виписки, не беруться судом до уваги, оскільки є неприйнятними з огляду на чинне законодавство та усталену судову практику. Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004- SP, згідно з яким [PERSON] нараховано заборгованість по відсоткам за вказаним кредитним договором у розмірі 25555,34 грн (а.с. 9). Проте із зазначеного розрахунку не вбачається процентна ставка та періодичність нарахування заборгованості по відсоткам за невиконання зобов`язань за кредитним договором. У заяві-анкеті № 7187, підписаній власноруч [PERSON] , процентна ставка не зазначена. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Проте, у заяві-анкеті № 7187, підписаній сторонами 22.12.2020 року, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, у тому числі заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну пропозицію розумів відповідач [PERSON] та ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Публічної пропозиції на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки. Певно, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, публічних пропозицій на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах sportbank, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Отже, підписана відповідачем [PERSON] заява-анкета № 7187 про приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах sportbank не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами за невиконання кредитного договору. Відповідно до встановлених судом обставин справи, між АТ «Таскомбанк» і [PERSON] , між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитні договори, за умовами яких позичальник отримав кредити. Внаслідок укладення договорів факторингу право вимог до відповідача за кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 667/11010/14-ц. Доказів належного виконання кредитних зобов`язань [PERSON] на користь первісного кредитора АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Лінеура Україна» матеріали справи не містять. Також відсутні докази виконання зобов`язань відповідачем на користь нового кредитора. Судом не беруться до уваги, як необґрунтовані, аргументи відповідача стосовно того, що кредитодавець не має права залучати колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, якщо умовами договору про споживчий кредит не передбачено таке право кредитодавця, такий договір має укладатися лише шляхом приєднання в індивідуальній частині договору. Кредитні договори, згідно з якими позивач звертається із позовом про стягнення заборгованості таким вимогам не відповідають. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення, породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21)). \~ \~ \~ \~Отже, доводи відповідача щодо нікчемності договору факторингу від 28.02.2024 року № Н1/11/15-Ф, підписаного, на його думку, неповноважною особою, а також договору факторингу від 11.08.2023 року № 11082023, в зв`язку з тим, що він, на переконання останнього, не підписаний посадовими особами, тлумачиться судом на користь правомірності зазначеного договору та не береться судом до уваги. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні та оцінені на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до\~висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитними\~договорами та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: заборгованість за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004-SP в розмірі 18989,6 грн, а саме суму заборгованості по тілу кредиту; заборгованість за кредитним договором від 25.12.2021 року № 2731806 в розмірі 2731,66 грн, з яких: 599,94 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2131,72 грн сума заборгованості за процентами. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.12.2020 року № 002/8966004-SP в розмірі 25555,34 грн сума заборгованості за відсотками, задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до\~ч.2\~ст.134\~ЦПК України\~у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень. Суд враховує, що позов задоволено частково, а саме за результатом розгляду судом позову з ціною в розмірі 47276,6 грн оплаченого судовим збором в розмірі 3028 грн., задоволено позов про стягнення заборгованості в розмірі 24721,26 грн, що становить 52,3% від пред`явлених позивачем вимог. Застосовуючи принципи пропорційності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1583,64 грн. Витрати позивача, пов`язані з витребуванням доказів підлягають стягненню з відповідача в розмірі 791,82 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам 52,3% від 1514 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial