Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Стислий виклад обставин У травні 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , в якій остання просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні у чоловіка [PERSON] у період з 2016 року до моменту зникнення безвісти [PERSON] . В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що з червня 2016 року по 28 лютого 2022 року остання проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу постійно, вони мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла та його ремонті. Разом з ними проживала також донька позивача - [PERSON] , [INFO] . Однак, після 28 лютого 2022 року у зв`язку з початком війни позивач виїхала з донькою за кордон, а [PERSON] у березні 2022 року був мобілізований до Збройних Сил України. Однак, вони постійно спілкувалися й опікувалися один одним, позивач у час відпустки [PERSON] приїздила в Україну. Позивач [PERSON] та її донька перебували на утриманні [PERSON] , оскільки позивач роботи не мала у зв`язку з військовим станом. 18 березня 2023 року [PERSON] пропав безвісті під час бойових дій, та його батько [PERSON] наразі отримує кожного місяця грошове забезпечення замість сина. Позивач вважає, що саме остання має право на таке грошове забезпечення так, як [PERSON] проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та перебувала на утриманні у зниклого безвісті солдата. З наведених підстав, [PERSON] просить, з урахуванням уточнення позовних вимог, встановити факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з червня 2016 року по [INFO] ), а також встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року. Заперечення відповідача 29 серпня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому останній заперечує проти заявлених вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що [PERSON] не надано доказів на підтвердження факту проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка і дружини, зокрема, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вважає, що надані [PERSON] докази не є належними та допустимими. [PERSON] визнає, що його син - [PERSON] дійсно знайомий з [PERSON] та час від часу перебував за місцем мешкання позивача, проте жодних сімейних відносин між ними не було. Звертав увагу суду на те, що до початку повномасштабного вторгнення в Україну, [PERSON] працював за межами території України, зокрема, з 01.01.2015 по 01.03.2024. З наведених підстав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв`язку з їх недоведеністю. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2024 року відкрито провадження в справі. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Шурхно А.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Дядюра В.О. заперечував проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа - Військова частина [NUMBER] у судове засідання представника не направила, про судове засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відмітка про місце реєстрації останньої в її паспорті серії [NUMBER] . Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, 06 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що вчинено 06 серпня 2005 року відповідний актовий запис за № 1210. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року у справі № 759/6952/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] 11 березня 2015 року змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії договору купівлі-продажу 1/4 частки квартири, посвідченого 09 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В., вбачається, що [PERSON] 09 червня 2016 року придбала 1/4 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] . З Витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3213-191917-2016 від 13 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 1981 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області. З Акту виконаних робіт «Монтаж фільтра» № 362 від 12 липня 2021 року та Акту виконаних робіт «Технічне обслуговування/діагностика фільтра» від 15 лютого 2023 року видно, що вказані послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] , й замовником вищевказаних послуг зазначений [PERSON] , який і підписував дані акти. З копії товарного чеку від 10.08.2020 вбачається, що [PERSON] приймав замовлення щодо доставки меблів за адресою: [ADDRESS] , а саме дивану-ліжка вартістю 10 850 грн. та комплекту меблів для кухні вартістю 15 700 грн. Відповідно до Акту про надані медичні послуги для пацієнта від 22.01.2022, [PERSON] надавалася консультація провідного спеціаліста ТОВ «Клініка Оксфорд Медікал», де останній вказував адресу пацієнта: [ADDRESS] . Крім того, з Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , вбачається, що останній у період з 21.04.2022 по 19.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні У КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни», де [PERSON] вказував адресу місця проживання: [ADDRESS] . Із копії Заяви на доставку товару від 05.07.2019, а саме пральної машинки згідно товарного чеку № ЧКІС3-0025 отримувачем товару зазначений «[PERSON]» та його номер телефону - « [NUMBER] ». Згідно копій накладних від 26.08.2020, 17.08.2021, 22.02.2022 щодо ремонту транспортного засобу позивача [PERSON] , Suzuki Vitara, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] також виступав замовником послуг з ремонту авто. Відповідно до Акту № 08/279/09/013-450, складеного 18 квітня 2023 року депутатом Київської міської ради Бродським О.Я., на основі інформації свідків-сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] у період з червня 2016 року по серпень 2022 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . У декларації № 0001-7640-7РА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 03.02.2023, [PERSON] також вказував вищевказану як адресу проживання, а також зазначав [PERSON] як його довірену особу для повідомлення у разі настання екстренного випадку з пацієнтом. Відповідно до наявних в матеріалах справи копії платіжних інструкцій видно, що [PERSON] перераховував на рахунок [PERSON] , а також її дочки - [PERSON] грошові кошти. Так, зокрема, 21.05.2022 [PERSON] перерахував на рахунок позивача 20 000 грн., 24.06.2022 - 20 000 грн., 14.06.2022 - 10 000 грн., 23.07.2022 - 30 000 грн., 07.08.2022 - 25 000 грн., 23.08.2022 - 40 000 грн., 30.08.2022 - 46 000 грн., 10.09.2022 - 30 000 грн., 09.12.2022 - 100 000 грн., 12.01.2023 - 100 000 грн., 23.01.2023 - 100 000 грн., 08.03.2023 - 2 010,05 грн. (на рахунок [PERSON] ), 31.10.2023 - 102 000 грн. З Довідки № ТС00-000001, виданої 22 липня 2024 року ТОВ «Техкартсервіс СЕ», вбачається, що [PERSON] працювала у товаристві на посаді начальника відділу збуту у період з 16.07.2020. Дохід позивача за період з 01.02.2022 по 02.11.2023 склав 169 287,29 грн. Відповідно до Сповіщення сім`ї № 83, направленого 22 березня 2023 року [INFO] [PERSON] , сержант [PERSON] , 1981 року народження, командир 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу механізованого батальйону в/ч [NUMBER] , 18 березня 2023 року зник безвісти поблизу населеного пункту м. Авдіївка Донецької області. Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20230703-176 від 03 липня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , внесений 23 червня 2023 року до даного реєстру як такий, що зник безвісти. На підставі вищевикладеного, 25 березня 2023 року, за заявою [PERSON] , Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відкрито кримінальне провадження за № 12023111130000927 за ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчить наявний в матеріалах справи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з вказаними вище обставинами, 24 квітня 2023 року військовою частиною [NUMBER] складено Акт службового розслідування за № 5848, з якого видно, що згідно пояснень солдата [PERSON] під час бойового завдання в населеному пункті Красногорівка Донецької області зник безвісти сержант [PERSON] Позиція « [INFO] » того дня знаходилася під щільним обстрілом, і тому коли пропав зв`язок із сержантом [PERSON] не було змоги перевірити, де він знаходиться. Наступного дня позиція була захоплена ворогом. На підставі усних пояснень свідків з високою долею імовірності можна припустити, що сержант [PERSON] загинув (зник безвісти), а тіло знаходиться під товстим шаром ґрунту. Згідно Витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] № 79 від 18 березня 2023 року військовослужбовців, зокрема, й [PERSON] знято з грошового забезпечення як такого, що зник безвісти. Про факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу свідчать наявні в матеріалах справи спільні фото [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , скрін-шотів їх листування. Крім того, установлено, що 04 квітня 2023 року відповідач [PERSON] видав довіреність на ім`я позивача [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., зареєстрована у реєстрі за № 473, відповідно до якої відповідач уповноважив позивача бути його представником в органах державної влади України та їх структурних підрозділах з питань захисту законних прав та інтересів [PERSON] та з питань зникнення його сина [PERSON] , [INFO] , без права одержання присудженого майна, грошей. Вищевказану довіреність скасовано за заявою [PERSON] від 01 липня 2024 року, про що свідчить заява відповідача, зареєстрована в реєстрі за № 2638. З копії платіжного доручення від 09.02.2024 вбачається, що позивач [PERSON] перераховувала на рахунок [PERSON] , дружини відповідача, суму грошових кошті в у розмірі 10 050 грн. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] був її вітчимом, вони всі разом, [PERSON] , [PERSON] та свідок жили разом як сім`я за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] завжди підтримував її, опікувався, проводили разом дозвілля, захищав її у школі та був їй як батько. Разом вони їздили за межі України на відпочинок. [PERSON] та [PERSON] мали відносини як подружжя, були сім`єю, мали спільний бюджет та розпоряджалися ним також спільно. [PERSON] заробляв більше й коли були за кордоном, то жили за його кошти, він перераховував кошти на проживання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, мешкає за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] були сім`єю, проживали в квартирі [PERSON] , він виховував дочку позивача - [PERSON] , був їй за батька. Свідок пояснила, що познайомилися [PERSON] та [PERSON] у 2015 року, а з 2016 року почали жити разом, вона їх часто бачила разом, приходила до них в гості. Разом вони робили ремонту, придбавали меблі у квартиру. Також вказала, що коли востаннє [PERSON] був вдома, то зробив пропозицію [PERSON] , однак дитина захворіла, тому планували оформити стосунки наступної відпустки [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є подругою позивача, також підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] жили сім`єю, подорожували, мали спільні кошти, [PERSON] за потреби завжди перераховував кошти, зокрема й дочці позивача. Останній раз [PERSON] приїздив до сім`ї у лютому у відпустку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що знає позивач з 1999 року, навчалися разом, пізніше [PERSON] хрестила її сина. З [PERSON] познайомилася у 2015 році, а з 2016 року вони почали жити разом, коли позивач придбала житло. [PERSON] допомагав робити ремонт. Зазначила, що коли дитина позивача у 2018 році захворіла, то [PERSON] постійно був з дитиною. [PERSON] працював спочатку в Україні, але хотів мати певний рівень доходу, тому знайшов роботу за кордоном, виїжджав у Бельгію. [PERSON] по 2-3 місяці бував за межами України. Влітку вони сім`єю їздили на відпочинок. Останньої відпустки як приїздив [PERSON] , то зробив [PERSON] пропозицію і вони мали наступної відпустки одружитися. У судовому засідання свідок [PERSON] зазначила, що є рідною сестрою [PERSON] . З [PERSON] позивач жили разом як одна родина, мали спільний бюджет, їздили до їхніх батьків на дачу, а також разом відпочивали. Батько [PERSON] також приїздив в гості до батька [PERSON] та [PERSON] . Вказувала на те, що це була сім`я, вони мали одружитися, коли у [PERSON] буде наступна відпустка. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що факти, які мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без шлюбу встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У Постанові Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 168 визначено порядок та підстави виплати додаткової винагороди та одноразової винагороди, які здійснюються на підставі наказів командирів (начальників), зокрема, у разі захоплення військовослужбовця Збройних Сил України в полон або визнання такого безвісно відсутнім (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення). Відповідно до п. 2 вищевказаної постанови, особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень. Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначається відповідно до абзацу другого підпункту "а" пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону. За змістом вказаного Порядку особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва). У разі коли особа, яка зазначена у пунктах 1-1-2 цієї постанови, зникла безвісти за особливих обставин або її в судовому порядку визнано безвісно відсутньою та у подальшому рішенням суду оголошено померлою, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата набрання законної сили рішенням суду про оголошення такої особи померлою. Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. У п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутні, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 № 884, визначено вичерпний перелік осіб на виплату такого грошового забезпечення, а саме: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Відповідно до вимог статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). У частині першій статті 31 Закону № 2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Так, з позовної заяви видно, що підставою для звернення до суду із вказаним позовом є необхідність встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу та перебування на його утриманні, оскільки даний факт забезпечить позивачу реалізацію її права на отримання грошового забезпечення та можливість отримувати від державних органів достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку її чоловіка [PERSON] , який зник при особливих обставинах. З матеріалів справи видно, що [PERSON] неодноразово зверталася, зокрема, як до військової частини [NUMBER] , Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, так і до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Однак, щоразу отримувала відмову так, як остання не підтверджувала належним чином наявність відповідних відносин з військовослужбовцем [PERSON] як чоловіка та дружини. У нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення зниклого безвісті чоловіка [PERSON] також листом військової частини [NUMBER] за № 23837 від 09 листопада 2023 року відмовлено з посиланням на те, що у п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутні, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 № 884, визначено вичерпний перелік осіб на виплату такого грошового забезпечення, а саме: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У зв`язку з чим, позивачу відмовлено у виплаті грошового забезпечення [PERSON] . Так, для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Матеріалами справами встановлено, що [PERSON] після початку війни виїхала з дитиною [PERSON] за межі України, її дохід за період з 01.02.2022 по 02.11.2023 склав 169 287,29 грн., тобто в середньому по 8 061 грн. щомісячно. [PERSON] у період з 2022 року по 2023 рік систематично перераховував значні суми кошти позивачу [PERSON] на її утримання та її доньки, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями. З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши свідків, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2016 року по [INFO] , а також факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] у період з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що [PERSON] та [PERSON] не вели спільний побут, не мали спільного бюджету, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а також допитами у судовому засіданні свідками. Крім того, твердження відповідача щодо того, що [PERSON] працював за межами території України, зокрема, з 01.01.2015 по 01.03.2024 є необґрунтованими, оскільки з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-85569/18/24 від 09.12.2024 видно, що останній у період з січня 2018 року по грудень 2021 року неодноразово виїжджав за межі України, однак проміжки часу, протягом яких [PERSON] був закордоном не свідчать про його постійне місце роботи та проживання за межами України. Інших доказів на спростування заявлених вимог до суду не надано й судом не встановлено. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та приходить до висновку про встановлення факту спільного проживання позивача разом із [PERSON] , який зник безвісти 18 березня 2023 року за особливих обставин, однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2016 року по 19 березня 2023 року, а також факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] у період з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року. На підставі викладеного, та

Outcome: approved