Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту заявник) звернувся до суду із вищевказаною заявою через представника-адвоката Власюка А.В., у якій просить встановити юридичний факт належності [PERSON] , [INFO] , Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності виданого 09.03.1988 Турбівською селищною радою депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Турбівської селищної ради депутатів трудящих №11 від 25.02.1988, на житловий будинок за [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви представник зазначає у заяві, що [PERSON] являється власником цілого житлового будинку, за [ADDRESS] . Реалізовуючи своє право на відчуження зазначеного об`єкта нерухомого майна в нотаріальному порядку було встановлено наявність розбіжностей у написанні його прізвища у правовстановлюючому документі як « [PERSON] » та паспортних документах виданих на його ім`я « [PERSON] », що позбавляє можливості його як власника реалізувати свої правомочності, тоді як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, що стало підставою звернення до суду із даною заявою. У визначений судом строк заінтересованою особою не було надано відзиву, однак за підписом селищного голови Соць І. надана заява, у якій вказується, що орган місцевого самоврядування не заперечує щодо задоволення заяви, розгляд просили проводити у їх відсутність. Ухвалою суду від 10.01.2025 було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд про суті. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, останній надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд у даному судовому засіданні, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, встановив, що [PERSON] народився [INFO] , його зареєстроване місце проживання значиться: [ADDRESS] , в підтвердження чому є паспортні документи серія [NUMBER] (а.с.4) та свідоцтва про народження заявника (а.с.6). Судом встановлено, що 09.03.1988 виконавчим комітетом Турбівської селищної ради депутатів трудящих Липовецького району вінницької області було видано Свідоцтво №4 про право особистої власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Турбівської селищної ради депутатів трудящих за №11 від 25.02.1988, яке було зареєстроване на підставі діючого на той час законодавства Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 14.03.1988 за [PERSON] . На підтвердження належності майна власнику [PERSON] надано технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , про що міститься відповідний запис. Згідно довідки від 15.11.2024 за №346 виданої керівником Липовецького відокремленого підрозділу КП «ВООБТІ» Т. Савчук (а.с.14), вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної/реєстраційної справи №1698, станом на 31.12.2012, право власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , 14.03.1988 року зареєстровано Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 7 за реєстровим № 1140 за [PERSON] , на підставі Свідоцтва №4 про право особистої власності на житловий будинок від 09.03.1988, виданого виконавчим комітетом Турбівської селищної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Турбівської селищної ради від 25.02.1988 за №11. Із відповіді отриманої із Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03.01.2025 за №07-10/19 слідує, що внести виправлення у Свідоцтво №4 про право особистої власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , яке видане на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Турбівської селищної ради депутатів трудящих за №11 від 25.02.1988, не представляється за можливе, документи передано до Архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації, тоді як належність майна заявникові органом місцевого самоврядування визнається. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У\~п. 4,\~12 постанови Пленуму Верховного Суду України за N 5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~зазначено, що окреме провадження (до якого належать справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012, слідує, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дослідивши письмові докази по справі, зіставивши вищезазначені факти, у суду не виникає сумніву щодо належності заявникові Свідоцтва №4 про право власності на житловий будинок, оскільки збігаються ім`я та по батькові заявника, місце його реєстрації та проживання. Від встановлення правильності зазначення у свідоцтві прізвища заявника, залежать його майнові права та їх реалізація, отож встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, підтверджено неможливість виправлення вказаних помилок органом, що видав такий документ, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, отож оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає заяву обґрунтованою, відтак такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved