Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог заяви зазначили, що 27.08.2011 року заявники уклали шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №644. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - [PERSON] , про що свідчить договір від 06.12.2024 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Зазначають, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам заявників та вони не бажають примирення. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду. Заявник [PERSON] зі своїм представника у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили розірвати шлюб. Заявниця - [PERSON] у судове засідання не прибула, повідомлена судом про розгляд належним чином. У судовому засіданні, яке відбулося 19 лютого 2025 року щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 27 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №644, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 27 серпня 2011 року. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане 14.06.2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - [PERSON] , про що свідчить договір від 06.12.2024 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Щодо вимог заяви, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачена можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя, яке має дітей, на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 1-3 ст. 109 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Заявниками в договірному порядку врегульовані питання про те, з ким з них буде проживати неповнолітній син, яку участь у забезпеченні умов його життя та матеріальному утриманні братиме батько, який проживає окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Відтак, заявниками дотримані всі передбачені законом вимоги для розгляду їх спільної заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітнього сина. Враховуючи право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявникам не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved