Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Частковим заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 28.01.2025 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.05.2024 у сумі 45000,00 доларів США; продовжено провадження в частині невирішених вимог про стягнення процентів за користування коштами у розмірі 3 % річних, інфляційних нарахувань на суму боргу і пені у розмірі подвійної облікової\~ставки\~ Національного банку України у відкритому судовому засіданні 26.02.2025 о 09 год. 40 хв.; у судове засідання викликано учасників справи; визнано обов`язковою явку у судове засідання позивача [PERSON] та запропоновано йому скласти відповідні розрахунки. Позивач [PERSON] заявою від 11.02.2025 просить стягнути з відповідача [PERSON] 822,82 доларів США як 3 % річних за період 20.06.2024 28.01.2025; 3332,19 доларів США як інфляційні нарахування за період 01.07.2024 31.12.2024; 5858,61 доларів США як пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 20.06.2024 19.12.2024, що виникли у зв`язку з неповерненням відповідачем позивачеві позики 45000,00 доларів США у термін до 20.06.2024 за договором позики від 06.05.2024. 26.02.2025 позивач у судове засідання не з`явився, про яке повідомлявся належним чином. Його заперечення щодо заочного розгляду справи відсутнє. 26.02.2025 відповідач у судове засідання не з`явився; копію часткового рішення суду від 28.01.2025 і повістку на 26.02.2025 не отримав 08.02.2025 засобами поштового зв`язку АТ\~"Укрпошта" за своїм зареєстрованим місцем проживання через відсутність за відповідною адресою (а.с. 28, 58, 61, 62), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням відповідачеві судової повістки і належним повідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання. Суд не отримував відзив на позов від відповідача, будь-яких його заяв, клопотань, повідомлень про причини неявки у судове засідання тощо. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч.ч. 1, 4 ст. 223, ст.ст.\~279, 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи і складений ним розрахунок, вивчивши надані судові дані і докази, суд встановив таке. Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі ЦК) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не оспорює позицію позивача щодо стягнення з відповідача 822,82 доларів США як 3 % річних за період 20.06.2024 28.01.2025; 3332,19 доларів США як інфляційних нарахувань за період 01.07.2024 31.12.2024; 5858,61 доларів США як пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 20.06.2024 19.12.2024, що виникли у зв`язку з неповерненням відповідачем позивачеві позики 45000,00 доларів США у термін до 20.06.2024 за договором позики від 06.05.2024. Щодо цього суд зазначає, що застосування до позики в іноземній валюті 3 % річних відповідає приписам ч. 2 ст. 625 ЦК. Суд стягує відповідні 822,82 долари США як 3 % річних за період 20.06.2024 28.01.2025. За змістом ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики, індексації не підлягає. Отже правило про нарахування інфляційних втрат не може бути застосовано до\~іноземної валюти на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК. Тому суд відмовляє у стягненні 3332,19\~доларів США як інфляційних нарахувань за період 01.07.2024 31.12.2024 у зв`язку із безпідставністю. Суд погоджується зі складеним позивачем розрахунком щодо коректності визначення 5858,61 доларів США як розміру подвійної облікової ставки НБУ за період 20.06.2024 19.12.2024 від суми позики 45000,00 доларів США, проте вказана сума не є пенею у розумінні ст. 549 ЦК на стягнення якої має право позивач. Договір позики не визначає розмір пені за несвоєчасне повернення позики. Положення ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" про те, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Сторони у справі не є фізичними особами-підприємцями, а тому на них не поширює дію зазначений Закон. Відтак суд також відмовляє у стягненні пені у сумі 5858,61 доларів США у зв`язку із безпідставністю. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено пенсійним посвідченням №\~ [NUMBER] від 10.04.2019 (а.с. 9). Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п.п. 1, 4 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже належна до сплати сума судового збору: -\~із позовної\~вимоги майнового\~характеру на\~суму 55013,62 доларів США (45000,00 + 822,82 + 3332,19 + 5858,61), від сплати якої звільнено позивача, складає 15140,00 грн (3028,00 5); - задоволеної судом заяви про забезпечення позову, від сплати якої звільнено позивача, складає 605,60 грн (3028,00 0,2). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). Отже, з урахуванням часткового задоволенні позовної вимоги майнового характеру і повного задоволення вимог заяви про забезпечення позову, суд стягує з відповідача в дохід держави 13216,25 грн судового збору (((15140,00 ((45000,00 + 822,82) ? 55013,62)\~+ 605,60). На підставі викладеного,

Outcome: approved