Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

02.10.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що з 02.02.2023 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Від шлюбу дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що фактично з кінця лютого 2023 року вони фактично припинили шлюбні відносини, він проходить службу в ЗСУ, відповідно вони не можуть бачитися, з цього ж часу не цікавляться життям одне одного. За час їх короткого шлюбу між ними виникали безкомпромісні розбіжності в поглядах на майбутнє спільне життя, що і стало причиною припинення шлюбних стосунків, примирення між ними не є можливим. Просив їх з відповідачкою шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито 05 жовтня 2023 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Відповідачка подала до суду заяву про визнання позову, просила розглянути справу за її відсутності. З огляду на викладене, врахувавши думку сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично припинила своє існування, шлюб сторін існує формально. З часу припинення шлюбних відносин та часу перебування позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам позивача у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просив суд про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved