Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір позики № 76912925. 17 січня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 2594214. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22 листопада 2023 року № 22 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 727,50 грн, з яких: 6 300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 427,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до реєстру боржників від 24 червня 2024 року № 26 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 957,25 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 957,25 грн - сума заборгованості за відсотками. 12 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] укладено кредитний договір №20148-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора. 19 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31477-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора. 20 серпня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20082024, за яким ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до договору факторингу № 20082024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 20148-03/2024 в сумі 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; та договором № 31477-03/2024 в сумі 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договорів позики та кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання, після відступлення права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення вищевказаних заборгованостей ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики та кредитними договорами у загальному розмірі 42 684,75 грн. Процесуальні дії Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю. О. (а. с. 62, 63). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 65). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. [PERSON] надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходили, конверт повертався від нього з відмітками «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до наступного. Фактичні обставини справи Із матеріалів справи встановлено, що 04 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76912925 (а. с. 57, 58). 17 січня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 2594214 (а. с. 14-17). 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 7-11). Відповідно до реєстру боржників від 22 листопада 2023 року № 22 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 727,50 грн, з яких: 6 300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 427,50 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 12). Відповідно до реєстру боржників від 24 червня 2024 року № 26 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 957,25 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 957,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 20). 12 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20148-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (а. с. 33-37). 19 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31477-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (а. с. 27-31). 20 серпня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20082024, у відповідність до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 39-42). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до договору факторингу № 20082024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 20148-03/2024 в сумі 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; та договором № 31477-03/2024 в сумі 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 43). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідач не надав доказів, що сплачував заборгованість первісному кредитору після відступлення права вимоги позивачу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеними між фінансовими установами та відповідачем договором позики. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1079 цього ж Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 ст. 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 76912925 від 04 грудня 2024 року заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2024 року складає - 24 727,50 грн, з яких: 6 300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 427,50 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 13). Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 2594214 від 17 січня 2024 року заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2024 року складає 9 957,25 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 957,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 21). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 31477-03/2024 від 19 березня 2024 року заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2024 року складає 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 32). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 20148-03/2024 від 12 березня 2024 року заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2024 року складає 4 000,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 38). Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов договорів позики та кредитних договорів. Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до договорів. Розрахунки загальних сум заборгованості відповідача за договорами надані суду і відповідають вимогам закону. Відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договорів не надав. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за договорами, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 42 684,75 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved