Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

22 січня 2024 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , в якому просила визнати, за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право приватної власності на 4/25 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку під літерою "А" житловою площею 35,5 кв. м., загальною площею 87,5 кв. м.; житлового будинку під літерою "Ж" житловою площею 28,5 кв. м., загальною площею 48,6 кв. м.;, літні кухні під літ. "К", "Т", "М", гаражі під літ. "Н", "У", сараї під ліг. "р", "У", душ під літ. "С", навіс під літ. "П", мостіння - I, IV, огорожі № 3,6,9,11. 18 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право приватної власності на 4/25 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку під літерою "А" житловою площею 35,5 кв. м., загальною площею 87,5 кв. м.; житлового будинку під літерою "Ж" житловою площею 28,5 кв. м., загальною площею 48,6 кв. м.;, літні кухні під літ. "К", "Т", "М", гаражі під літ. "Н", "У", сараї під ліг. "р", "У", душ під літ. "С", навіс під літ. "П", мостіння - I, IV, огорожі № 3,6,9,11. Позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] обґрунтовані наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 4/25 часток будинку садибного типу з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] 18.05.2023 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Михальовою Л.І. було винесено постанову, якою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом вказано про те, що після перерозподілу ідеальних часток у вказаному домоволодінні частка [PERSON] змінилась, а спадкоємці не надали документ, що посвідчує право власності спадкодавця на частку домоволодіння після перерахунку ідеальних часток об`єктів нерухомого майна з реєстрацією права власності на його ім`я, в порядку, встановленому законом. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на частку домоволодіння не є можливим в зв?язку зі смертю [PERSON] . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою, тому сторони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення зустрічного позову, просила розглядати справу у її відсутність. [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з підтриманням своїх позовних вимог за зустрічним позовом, просив провести судове засідання у його відсутність. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, зустрічний позов [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України\~Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих\~Конституцією України\~та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб. За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги сторін \~направлені на визнання за ними права власності на 4/25 часток домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] , та батьком позивача за зустрічним позовом [PERSON] . Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що 30 жовтня 2021 року було складено відповідний актовий запис № 14349, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із частки домоволодіння [ADDRESS] . Із матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 60 об.). [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 11). Із матеріалів спадкової справи № 198/2022 до майна померлого [PERSON] вбачається, що 26 березня 2022 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (т. 1 а. с. 50). 26 березня 2022 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина померлого [PERSON] (т. 1 а. с. 50 об.). 18.05.2023 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Михальовою Л.І. винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 22). В обгрунтування\~відмови у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~нотаріусом вказано\~про те,\~що після\~ перерозподілу\~ідеальних часток\~у вказаному\~домоволодінні частка\~померлого [PERSON] \~змінилась,\~а спадкоємці\~не надали\~ документ,\~що посвідчує\~ право\~власності спадкодавця\~на частку\~домоволодіння після\~перерахунку ідеальних\~часток об`єктів\~нерухомого майна\~з реєстрацією\~права власності\~на його\~ім`я,\~в порядку,\~встановленому законом Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положенням\~ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За правилами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Статтею 1273 ЦК України регламентовано, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Статтею 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, так як вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] , суд звертає увагу на те, що 26 березня 2022 року остання звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина померлого [PERSON] . Державним нотаріусом роз`яснено [PERSON] , що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Матеріали справи не містять відомостей щодо відкликання [PERSON] відмови від прийняття спадщини, а позовна заява до суду подана [PERSON] після спливу майже двох років після її відмови від прийняття спадщини, що також не може бути розцінене як відкликання заяви. Доводів щодо не усвідомлення значення своїх дій, не розуміння обставин відмови від прийняття спадщини, впливу фізичного або психічного насильства з боку інших осіб [PERSON] в позовній заяві та під час розгляду справи не наводилось. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] спадщину після померлого [PERSON] не прийняла у встановлений законом строк, так як відмовилась від її прийняття на користь іншого спадкоємця першої черги [PERSON] , який, в свою чергу, спадщину прийняв, що є підставою для відмови [PERSON] у задоволенні її позовних вимог при визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Задовольняючи зустрічний позов [PERSON] , суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється\~або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої\~статті 25 ЦК України здатність\~мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта\~статті 25 ЦК України). Таким чином, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень\~статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом \~у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: у постанові від 16 червня 2021 року у цивільній справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20. Із матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] , та його дружина [PERSON] , 08 червня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу придбали у власність в рівних частках кожний 8/25 часток домоволодіння з надвірними спорудами під номером [ADDRESS] . Таким чином, частки кожного із подружжя у праві спільної власності на житловий будинок становило 4/25 часток, а право власності на ці частки було зареєстровано за подружжям у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 34611479 від 25.06.2012 (т. 1 а. с. 14). Відповідно до відомостей, викладених у договорі купівлі - продажу, домоволодіння з надвірними спорудами складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", житлового будинку під літерою "Б", житлового будинку під літерою "Ж"; сараю під літ. "В", погребу під літ. "Д", літної кухні під літ. "Г", вбиральної під літ. "И", літної кухні під літ. "М", гаражу під літ. "Т", сараю під літ. "р", душу під літ. "С", навісу під літ. "П", сараю під літ. "У", огорожі під № 1-12, мостіння під № I-V, душу під літ. "Ф". Відповідно до відомостей, викладених у матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вищевказане домоволодіння з надвірними спорудами складається в цілому з двох житлових будинків під літерою "А" та під літерою під літерою "Ж" житловою площею 64,0 кв. м., загальною площею 138,5 кв. м., сараїв літ. «И», гаражів літ. «Н,Т», душів літ. «С,Ф», навісу літ. «П», огорожі № 1-12, вимощення I-V. Прибудова літ. «а1» (приміщення ІІ-коридор, площею 5,6 кв. м.), сараї літ. «Л,О», літня кухня літ. «К», гараж літ. «Н», душ літ. «Ф» - побудовані до 05.08.1992 року та відповідно до законодавства України не підлягають прийняттю в експлуатацію. Житловий будинок під літерою "Б" було виділено в окрему одиницю згідно висновку щодо технічного стану домоволодіння, серія та номер: 03-07-01с/2017, виданий 03.07.2017, видавник: ПЕП "УКРЕЛТРАНС", договір дарування серія та номер: 3-1084, виданий 21.07.2017, видавник: Друга одеська державна нотаріальна контора, [PERSON] , технічний паспорт серія та номер N?326-19/ОД, виданий 26.04.2019, видавник ФОП [PERSON] , декларація про готовність об?єкта до експлуатації, серія та номер: ОД141191152012 виданий 25.04.2019, видавник: Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, [ADDRESS] . Таким чином, правовий аналіз наявних матеріалів справи дозволяє суду дійти висновку про те, що частка померлого [PERSON] у приватній спільній частковій власності на домоволодіння під [ADDRESS] становила 4/25, на перерахунок якої померлий [PERSON] мав право, однак не скористався цим правом за своє життя, та, відповідно, таке право в порядку спадкування за законом набуває його спадкоємець позивач за зустрічним позовом [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved