Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №1 від 06.03.2018 року, складений виконавчим комітетом Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, вказавши батьком дитини [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини; стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача, підтверджені документально. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , проте під час реєстрації народження дитини запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З метою стягнення аліментів на утримання доньки виникла необхідність встановити у визначеному порядку батьківство. [PERSON] визнавав себе батьком дитини, але офіційно засвідчити своє батьківство він не бажає та не бажає сплачувати аліменти. Донька проживає разом з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини участі не приймає. Враховуючи вказані обставини позивачка змушена звернутися до суду за захистом її прав. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.02.2025 року було відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.02.2025 року. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 06.02.2025 року до суду надійшла заява відповідача про повне визнання позову. Відповідач просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні та провести розгляд за його відсутності. Від представника третьої особи - Звенигородського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши обставини справи та перевіривши наявність законних підстав для ухвалення рішення, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2018 року, виданого виконавчим комітетом Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 06.03.2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 01. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що при реєстрації про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.14). З витягів з реєстру територіальної громади від 23.01.2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с.11, 13). Що стосується вимоги позивача про визнання батьківства, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved