Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

09 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 00-7757814 від 29.04.2023 року у розмірі 22 412,50 гривень та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 29.04.2023 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-7757814 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією правил надання грошових коштів у позику після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Електронний підпис\~одноразовий ідентифікатор\~8746F\~відправлено 29.04.2023\~о 11:00:58\~на номер\~телефону [NUMBER] \~відповідача та\~введено ним\~29.04.2023\~о 11:01:11.\~Відповідно до\~п.2.3\~Розділу 2\~кредитного договору,\~кошти кредиту\~надаються у\~безготівковій формі\~шляхом їх\~перерахування кредитодавцем\~зі свого\~поточного рахунку\~на карту\~позичальника,\~емітовану банком\~України.\~За надання\~кредиту,\~позичальник зобов`язаний\~сплатити кредитодавцю\~комісію у\~розмірі 275,00\~(двісті\~сімдесят п`ять)\~грн.\~Позичальник доручає\~кредитодавцю утримати\~розмір зазначеної\~комісії із\~суми кредиту,\~що підлягає\~перерахуванню позичальнику\~згідно договору.\~Тобто,\~позичальнику перераховується\~сума кредиту\~5500,00\~(п`ять\~тисяч п`ятсот\~)\~грн.,\~за вирахуванням\~суми комісії,\~сплаченої за\~надання кредиту.\~Отже,\~відразу після\~вчинених дій\~відповідача,\~29.04.2023\~ТОВ «Качай\~гроші» ініціювало\~переказ коштів\~згідно договору\~№ 00-7757814\~від 29.04.2023\~безготівковим зарахуванням\~через компанію\~ТОВ «ФК\~«Сучасні розрахункові\~система» на\~платіжну картку\~№4441-11ХХ-ХХХХ-6602. ТОВ «Качай гроші» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. 30.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 30102023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №00-7757814 від 29.04.2023 на загальну суму 22412,50 грн. Позивач вказує, що відповідач не виконує своїх зобов`язань за вказаним правочином, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість в загальному розмірі 22412,50 грн., яка складається з наступного: 5 775,00 грн. - заборгованість по кредиту; 16 637,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Враховуючи наведене, просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» 22412,50 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 60-61). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.62). 23.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача (а.с. 66-69). Відповідно до поданого відзиву відповідач [PERSON] не визнає позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач повідомляє, що 30.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу, за яким ТОВ «Качай гроші» передає ТОВ\~«ФК «Ейс»\~належні йому\~права вимоги\~до відповідача.При цьому відповідач, [PERSON] , не був повідомлений про зміну кредиторів за вказаними кредитними договорами. Також відповідач просить врахувати факт, що надана позивачем копія договору не містить підпису відповідача. Крім того, суду не надано докази перерахування кредитних коштів на його рахунок (рахунок, виписка). Так само, графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Вважає, що його не ознайомлювали з умовами кредитування. Зазначає, як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з кредитного договору № 00- 7757814 від 29.04.2023 року, ні паспорт споживчого кредиту, ні графік платежів не містять підпису відповідача. Також, відповідач зазначає про те, що матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Таким чином, вимоги пред`явленого позову є недоведені. Окрім цього, зазначає, що належним доказом щодо заборгованості за тілом кредиту може бути і виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Однак, у даному випадку, позивачем на підтвердження перерахування йому коштів за кредитним договором, не надано належних доказів розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру тощо) або виписки банківського рахунку. При цьому, у договорах, укладених з первинним кредитором, відсутні буд - які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Вважає, що у даних документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідних договорів, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цих договорів. Відтак, зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідних договорів, а не іншими особами за іншим правовідносинами. Позивачем також не надано суду і електронних листів, що могли б підтвердити існування його заборгованості у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення у даній справі. Відповідач вказує, що належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування. А тому, цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведеними. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені робітниками ТОВ «Качай гроші» є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до відповідачів. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 22 412, 50 грн. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Враховуючи вищевикладене, вважає, що ТОВ «ФК «Ейс», у встановленому законом порядку, не довело факту перерахування кредитних коштів за договором, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, а провадження у справі закрити. 01.10.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.73-75), відповідно до якої позивач вважає аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача безпідставними. Щодо підписання кредитного договору та інших документів зазначає, що кредитний договір, невід`ємною частиною якого є графік платежів та паспорт споживчого кредиту, наданий представником позивача до матеріалів справи № 00-7757814 від 29.04.2023, підписано електронним підписом у відповідності до п. 7.11. Даний пункт передбачає, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Щодо надання доказів перерахування коштів на рахунок відповідача зазначає, що позивачем до матеріалів справи при поданні позовної заяви додано копію повідомлення від 15.11.2023 з відміткою ТОВ «ФК\~«Сучасні розрахункові\~системаи» та копія додатку до даного повідомлення, що підтверджує перерахування коштів згідно кредитного договору № 00-7757814 від 29.04.2023 ТОВ «Качай гроші» відповідачеві. Також з метою отримання первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості, оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Адвокатом Тараненко А.І. на адресу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подано адвокатський запит. Відповідь на адвокатський запит [PERSON] не отримав. У зв`язку з чим позивач заявив клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» для підтвердження перерахування коштів на рахунок відповідача. У зв`язку з чим позивач заявив клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» для підтвердження перерахування коштів на рахунок відповідача. Щодо повідомлення\~відповідача про\~відступлення права\~вимоги,зазначають, що незалежно від того, чи було надіслано відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги, боржник мав сплатити заборгованість первісному кредитору. Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання боржника свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. Враховуючи вищевикладене просить задовільнити позов а стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-7757814 від 29.04.2023 року у розмірі 22412,50 грн. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі, якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 статті 11 Закону, передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~ Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.04.2023 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-7757814 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією правил надання грошових коштів у позику після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією правил надання грошових коштів у позику після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 8746F відправлено 29.04.2023 о 11:00:58 на номер телефону [NUMBER] відповідача та введено ним 29.04.2023 о 11:01:11 (а.с.26). Відповідно до умов договору відповідачу було надано позику в розмірі 5775 гривень, строк дії кредитної лінії 120 днів (до 27 серпня 2023). Процентна ставка 0,90% в день перші 20 днів, 2,50% в день з 21 дня по дату повернення (а.с.21). 29.04.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7757814 від 29.04.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "Сучасні розрахункові системи" на платіжну картку № [NUMBER] . ТОВ «Качай гроші» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі (а.с.27-28). В ході розгляду справи судом, із урахуванням принципу дотримання прав учасників процесу та засад змагальності, було задоволено клопотання представника позивача та ухвалою суду від 09.10.2024 року було витребувано з АТ «Універсал Банк» письмові докази, що містять офіційну інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки №4441-11ХХ-ХХХХ-6602 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів за період\~29.04.2023-01.05.2023\~у сумі\~5500,00\~гривеньна дану платіжну картку, банком-емітентом якого є АТ «Універсал Банк» (а.с.83-84). На виконання вимоги ухвали суду від 09.10.2024 року, банком надано відповідь, в якій зазначено, що в ході перевірки було підтверджено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Щодо поповнення картки №4441-11ХХ-ХХХХ-6602, зазначають, що 29.04.2023 року дійсно було зарахування коштів у сумі 5500 гривень від kach*TOV KAChAY. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у банку відсутня інформація, щодо відправника та призначення зарахування коштів, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платіж було ініційовано з призначенням «безготівкове зарахування згідно транзакції №1070856647 від 29.04.2023» Банк не може (а.с.89). Отже,\~даним листом\~спростовуються доводи\~відповідача про\~те,\~що позивачем\~не надано\~суду доказів\~про перерахування\~кредитних коштів\~на рахунок [PERSON] . Суд зазначає, що Відповідачем не було спростовано розміру заборгованості за тілом кредиту, доказів повернення тіла кредиту первісному чи новому кредитору (позивачу) він не надав, не надав і жодного контррозрахунку суми заборгованості. Так, 30.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 30102023 (а.с.35), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №00-7757814 від 29.04.2023 на загальну суму 22412,50 гривень (акт приймання-передачі від 30.10.2023, витяг з реєстру боржників від 02.11.2022, (а.с. 40,38). Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача, оспорюються або визнаний у встановленому законом порядку недійсним. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» наділено правом грошової вимоги до відповідача У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та надав [PERSON] кредит. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №00-7757814\~від 29.04.2023 року належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 30.10.2023 року нього, згідно розрахунку позивача, утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в сумі 22412,50 грн., яка складається з наступного: 5775,00 грн. - заборгованість по кредиту; 16637,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (а.с.26). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач до суду не подав. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено\~судом,\~відповідач не\~виконує своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором\~№00-7757814\~від 29.04.2023,\~у зв`язку\~з чим\~у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в сумі 22412,50 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Таким чином, на засадах змагальності сторін, суду повністю доведені факт виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі, зазначеній в позовній заяві та факт набуття позивачем права вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТОВ «Фінансова\~компанія «ЕЙС»є обґрунтованими, а тому із [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-7757814 від 29.04.2023 року в загальній сумі 22 412 (двадцять дві тисячі чотириста дванадцять ) гривень 50 копійок. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Судом встановлено, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01від 17 червня 2024 року, копію акту прийому передачі наданих послуг №17/06/24-01від 17 червня 2024 року в якому зазначена вартість наданих послуг за кредитним договором №00-7757814 від 29.04.2023 року на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та належним чином підтвердженими. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Разом з тим, відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, попри ту обставину, що про наявність судового провадження останнього було повідомлено своєчасно, а тому він мав можливість в належний спосіб розпорядитися своїми процесуальними правами. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2422,40 гривень, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved