Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

у суд із позовною заявою звернувся Орган опіки і піклування Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього, [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього, [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум) для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2025 року і до повноліття, проводити на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштована дитина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою; [ADDRESS] , але проживає за адресою: [ADDRESS] є матір`ю неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька відповідно до частини першої стані 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] власного житла не має, не цікавиться життям, здоров`ям та навчанням сина [PERSON] , не забезпечує його фінансово. Мешканці села бачать її у компанії з різними чоловіками. Вона ніде не працює, живе за рахунок дитячих коштів. Періодично зловживає алкогольними напоями. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти позбавлення її батьківських прав не заперечує оскільки не в змозі утримувати дитину матеріально, не може створити належні умови для її виховання та проживання. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою; [ADDRESS] , але проживає за адресою: [ADDRESS] є матір`ю неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька відповідно до частини першої стані 135 Сімейного кодексу України. Мати, [PERSON] , та її син. [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають (довідка Остерської міської ради № 1531). Будинок за даною адресою багато років тому згорів внаслідок пожежі. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Остерської міської ради 24 вересня 2024 року розглянуто питання про доцільність/недоцільність позбавлення матері [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (протокол 16/11-20 від 24.09.2024 року). Згідно даного висновку, який затверджений рішенням виконавчого комітету Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області № 08-57VІІІ від 01 листопада 2024 року, мати [PERSON] власного житла не має, не цікавиться життям, здоров`ям та навчанням сина [PERSON] , не забезпечує його фінансово. Мешканці села бачать її у компанії з різними чоловіками. Вона ніде не працює, живе за рахунок дитячих коштів. Періодично зловживає алкогольними напоями. Відтак, комісія вважає про доцільне позбавити [PERSON] відносно неповнолітнього, [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики Козелецької селищної ради, [PERSON] має двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] 2013 року народження. Деякий час [PERSON] проживала в с. Лемеші Лемешівського старостинського округу у [PERSON] . Після того, як сина [PERSON] відправили у дитячий заклад, мати переїхала у с. Гладке Патютинського старостинського округу, де проживає і на даний час. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки і піклування Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області до [PERSON] , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] , не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров`я не цікавиться, участі у житті дитини не приймає, матеріально не утримує. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд знаходить всі підстави для задоволення позову про позбавлення [PERSON] відносно неповнолітнього, [PERSON] , [INFO] . Поряд з цим [PERSON] не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для задоволення вимог у цій частині та стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього, [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум) для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2025 року і до повноліття, проводити на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштована дитина. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved