Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

19.09.2023 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини, поданий адвокатом Гусаковою О.Б. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 30.03.2019 р. позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. З листопада 2020 р., шлюбні відносини між ними фактично були припинені, тому рішенням суду від 02.09.2022 р. шлюб розірвано. Даним судовим рішенням встановлена обставина щодо припинення шлюбних відносин між подружжям у листопаді 2020 р. Нещодавно позивачу стало відомо, що він записаний батьком дитини, яку [INFO] народила відповідачка від іншого чоловіка. Оскільки стосунки з відповідачкою було припинено з листопада 2020р., тому кровне споріднення позивача з дитиною виключається. Позивач планує понести в зв`язку з розглядом цієї справи витрати в сумі 30000,0 грн., з яких 10000,00 грн. на проведення експертизи, решту на правову допомогу, докази яких будуть надані суду згідно з положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України, не пізніше 5 днів після прийняття судового рішення. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити з актового запису, вчиненого Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.08.2023 р. №199 про народження [PERSON] відомості про батька - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 22.09.2023 р. відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 05.04.2024 р. ухвалою суду було відмовлено у визнанні відповідачем позову, закрито підготовче провадження в справі і справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Монатко Д.С. у судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. У судовому засіданні 13.05.2024 відповідачка позов визнала, в подальшому в судове засідання не з`явилася. У судовому засіданні 13.05.2024 р. представник відповідачки адвокат Сизько Д.Б. пояснив, що сторони припинили спільно проживати з 28.09.2020 р., але шлюб було розірвано лише 02.09.2022 р. рішенням суду. У відповідачки [INFO] народилася донька. Оскільки з моменту розірвання шлюбу до народження дитини пройшло менше 9 місяців, то позивача було записано батьком дитини. Вони не могли подати спільну заяву про невизнання батьківства, бо позивач перебував у ЗСУ в зоні бойових дій. У судове засідання 25.02.2025 р. відповідач та представник відповідача не з`явилися, але від представника відповідача надійшло клопотання про проведення розгляду справи в його відсутність. Представник Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, в разі доведення відсутності кровного споріднення не заперечує проти заявлених вимог. Вислухавши доводи сторони відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.2023 [PERSON] народилася [INFO] у м. Золотоноша, Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації народжень 05.08.2023 р. зроблено відповідний актовий запис № 199. Її батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] . З повного витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00044404919 від 05.04.2024 р. вбачається, що підставою для запису відомостей про батька дитини [PERSON] слугував актовий запис про шлюб, складений виконавчим комітетом Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №1 від 30.03.2019 р. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2022 р. (справа №695/1159/22) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зі змісту вище вказаного судового рішення вбачається, що сімейні стосунки між подружжям фактично припинилися з листопада 2020 р., разом не проживають як сім`я, шлюб носить формальний характер. У судовому засіданні 13.05.2024 р. свідок [PERSON] вказав, що він являється біологічним батьком [PERSON] . З матір`ю дитини свідок проживає з 16.09.2022 р. постійно в цивільному шлюбі. Дитина народилася під час їх спільного проживання. Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до пункту першого статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Частинами 2,3 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України). До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується (частина шоста статті 136 СК України). Отже до предмету доказування в подібних справах входить доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Калачева проти російської федерації» («Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Крім того ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу «С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00). Окрім того, повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), № 25057/11). Аналіз вищенаведених норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (статті 12 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Зміст предмета доказування залежить від особливостей категорії справи; предмет доказування у справі про оспорювання батьківства визначається нормами матеріального права, а саме статтею 136 СК України. Предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 р. №201/6130/19 зазначав, що обставини, стверджувані однією стороною і визнані іншою, набувають характеру доказаних у разі, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом установлено, що шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано рішенням суду 02.09.2022 р. Дитина, батьківство якої оспорюється позивачем, - [PERSON] народилася [INFO] , тобто до спливу 10 місяців після припинення шлюбу між позивачем та відповідачкою. Позивач та відповідач, шлюб між якими було припинено, після народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, не мали можливості подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, оскільки останній перебував у зоні бойових дій. Відповідно до положень ч.2 ст.122 СК України дитина походила від подружжя і батьком було зазначено позивача. Відповідачка не заперечує проти обставин позову в тій частині, що позивач не є біологічним батьком народженої нею дитини та визнала факт відсутності кровного споріднення його з дитиною. За обставин даної справи суд дійшов висновку, що між позивачем та малолітньою [PERSON] відсутня кровна спорідненість, так як шлюбні відносини з матір`ю дитини були повністю припинені з 2020 р., в момент реєстрації дитини в органі ДРАЦС позивач не був присутній, відомості про батька вносилися на підставі актового запису про шлюб. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved