Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

10 січня 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] і з цього дня, відкрилася спадщина на його майно, зокрема, яке складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Зазначає, що за життя спадкодавцем заповіт не посвідчувався, інших спадкоємців, крім позивача, немає. Вказує, що 29 червня 2016 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області, на підставі якої заведена спадкова справа № 115/2016 до майна померлого [PERSON] 29 червня 2016 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з права на земельні частки (паї) у розмірі 2,74 та 2,46 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цих часток в натурі, що перебувають в колективній власності КСП "Павловичі" с. Павловичі Локачинського району Волинської області, та належали померлому. Зазначає, що 12 грудня 2024 року звернувся до нотаріуса із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , проте, йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] в с. Павловичі Локачинського району Волинської області. 20 січня 2025 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09:30 20 лютого 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, позов підтримує із зазначених в ньому підстав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 37). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через систему "Електронний суд" 19.02.2025 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Затурцівської сільської ради. Не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 49). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 115/2016 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії [NUMBER] від 09.07.2021 року, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.10.2002 року (а.с. 7, 19 зворот). [PERSON] (дружина спадкодавця та мати позивача) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2000 року (а.с. 20). З довідки від 10.06.2016 року № 493, виданої Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, вбачається, що в с. Павловичі Локачинського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належить [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . У володіння спадковим після смерті [PERSON] вступив її чоловік [PERSON] , [INFO] , який проживав з померлою в одному житловому будинку за однією адресою по [ADDRESS] , та вів спільне господарство, та помер [INFO] . У володіння спадковим майном після смерті [PERSON] фактично вступає син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживав з померлим в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Зі слів спадкоємця [PERSON] після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. Заповіт від імені померлого в сільській раді не посвідчувався (а.с. 9, 20 зворот). Із витягу з погосподарської книги № 9 за 2016 рік, наданого Війницькою сільською радою Локачинського району № 501 від 13.06.2016 року, вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами рахується за [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] , рік побудови будівлі - 1964 (а.с. 30 зворот). З матеріалів справи вбачається, що у 2016 році було перейменовано [ADDRESS] , на якій знаходиться спірний житловий будинок, на вулицю «Зелена» (а.с. 31). Із виписки з господарської книги № 2 за 2024 рік, наданої Затурцівською сільською радою Володимирського району Волинської області № 358 від 19.11.2024 року, вбачається, що згідно із записом в господарській книзі будинок з надвірними будівлями і спорудами (рік побудови - 1964), який знаходиться по [ADDRESS] , належав [PERSON] , який помер [INFO] , останній також мав у користуванні земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування вказаного житлового будинку (а.с. 8). Факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 01.04.1968 року, згідно з яким батько - [PERSON] (а.с. 23). 13 вересня 2017 року на замовлення позивача [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , загальна площа якого 61,5 кв.м (а.с. 13-16), згідно з висновком про вартість майна станом на 16.12.2024 року вартість об`єкта оцінки - 91205 грн (а.с. 10). Також суд встановив, що згідно копії інформаційної довідки № 407870661 від 12.12.2024 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстру Іпотек відомості про спірний будинок відсутні (а.с. 35). Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Таким чином, з врахуванням норм ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, чинного на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), син померлого - [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом з батьком за однією адресою: [ADDRESS] . 29 червня 2016 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] в державного нотаріуса Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області була заведена спадкова справа № 115/2016 до майна померлого [PERSON] . Зазначене підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 44288968 від 29.06.2016 року (а. с. 26 зворот). З матеріалів спадкової справи № 115/2016 вбачається, що спадкодавцем [PERSON] заповіти не посвідчувалися (а.с. 27). 29 червня 2016 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на право на земельні частки (паї) у розмірі 2,74 та 2,46 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цих часток в натурі, що перебувають в колективній власності КСП «Павловичі» с. Павловичі Локачинського району Волинської області, належних померлому на підставі сертифікатів серії ВЛ № 023797 та ВЛ № 0263426 (а.с. 28 зворот). 12 грудня 2024 року на підставі поданої позивачем заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за [ADDRESS] приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а. с. 17, 35 зворот -36). [PERSON] , син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спірне спадкове майно чи прийняли спадщину, судом не встановлено, із копії спадкової справи їх теж не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Представник відповідача подав через систему "Електронний суд" заяву від 19.02.2025 року, згідно з якою відповідач позовні вимоги визнав (а.с. 49). Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] (батькові позивача) належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , позивач [PERSON] спадщину прийняв шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, проживав з спадкодавцем за однією адресою, та не відмовився від неї, інші спадкоємці, окрім позивача, які претендують на даний житловий будинок відсутні, на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами) відсутні правовстановлюючі документи, суд дійшов висновку, що право власності на зазначений будинок переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved