Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] , яка діє через свого представника [PERSON] , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання заявниці, на час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер приблизно [INFO] . Заява мотивована тим, що заявниця на підставі договору дарування житлового будинку від 12.04.1997 року, є власником житлового будинку садибного типу [ADDRESS] . 18 серпня 1998 року на підставі рішення Узинської міської ради №98 заявниця приватизувала біля вказаного будинку земельну ділянку площею 0,114 га. [PERSON] постійно фактично проживає в житловому будинку [ADDRESS] без реєстрації місця проживання. Разом із заявницею постійно проживав і був зареєстрований у належному їй житловому будинку, її брат [PERSON] . [INFO] помер брат заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, спадкоємці першої черги за законом,\~ після його смерті відсутні. Заявниця, як сестра померлого, являється спадкоємцем другої черги за законом. 29 листопада 2024 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого брата [PERSON] . Однак, листом №783/02-14 від 29.11.2024 нотаріусом роз`яснено, що заявником не подано вчасно заяву\~ про прийняття спадщини, а також відсутні докази про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Враховуючи викладені обставини, заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 17.12.2024 прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження по справі, призначив справу до розгляду, витребував з Узинської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 23-24). 08.01.2025 на адресу суду надійшла відповідь державного нотаріуса\~ Узинської державної нотаріальної контори\~ Малькевич Л., якою повідомлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , в Узинській державній нотаріальній конторі не відкривалась згідно алфавітних книг (а.с. 28). 15.01.2025 судом направлено запит про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру (а.с. 36). 29.01.2025 на адресу суду від Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори надійшла інформаційна довідка із Спадкового реєстру. 18.02.2025 представник заявника Кабула І.Ю. подала заяву про виклик свідків. В судовому засіданні представник заявниці, адвокат\~ Кабула І.Ю. підтримала заяву та пояснила, що брат заявниці [PERSON] постійно проживав із [PERSON] , зловживав спиртним, ніколи не був одружений, сім`ї не мав. Заінтересована особа Узинська міська рада в судове засідання не направили свого представника, 10.01.2025 представник заінтересованої особи Герасименко А.Д. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Узинської міської ради, за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 30-34). Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась\~ [PERSON] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що 30.08.1975 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим заявниця змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу [ADDRESS] , що стверджується договором дарування житлового будинку від 12.04.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1213 (а.с. 14). Також, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,114 га, що підтверджується державним актом на землю серії 1V-КВ №060556 (а.с. 15). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), однак фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 04.12.2024, посвідченого начальником відділу ЦНАП Василенко Г.О.(а.с.13). Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00048159289, [INFO] народився [PERSON] , про що 11.04.1961 виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району київської області складено актовий запис № 95, відомості про батьків: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки №11-14-2703 від 28.11.2024, виданою Узинською міською радою, [PERSON] до дня смерті, приблизно, [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Встановлено, що приблизно [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) (а.с. 6). Встановлено, що заявник звернулась до Узинської державної нотаріальної контори, з метою оформлення спадкових прав, однак, листом №783/02-14 від 29.11.2024 року державний нотаріус Малькевич Л. повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, а [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також не надала докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні згідно зі ст. 1268 ЦК України (а.с. 7). Наявні матеріали справи містять відомості, що спадкова справа після смерті [PERSON] \~ не заводилася. У судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка проживає по сусідству із заявником та суду дала показання, що [PERSON] постійно проживала з братом, доглядала його. Свідок іноді\~ допомагала заявнику по господарству, [PERSON] розказувала, що брат зловживав спиртним, вів аморальний спосіб життя. Більше 10 років [PERSON] жила з братом та опікувалася ним. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно дост.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджено, що заявник фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та разом із нею проживав брат [PERSON] однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджені належними доказами, факт спільного проживання [PERSON] \~ разом із спадкодавцем [PERSON] є доведеним, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved