Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

18\~червня 2024\~року ПАТ"МТБ\~БАНК" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №974 від 23 лютого 2022 року у розмірі 180 275,89 грн. та судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 23 лютого 2022 року між ПАТ"МТБ БАНК" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №974, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 102 372,06 грн. на споживчі цілі, строком до 23 лютого 2025 року. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01 травня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 180 275,89 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 96 962,31 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 83 313,58 грн., що стало підставою для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ч.2\~ст.223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280,\~281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявою-анкетою від 21 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до позивача про надання йому кредиту в сумі 102 372,06 грн. на строк 36 місяців на споживчі потреби. 23 лютого 2025 року між ПАТ "МТБ БАНК" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №974, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 102 372,06 грн. на споживчі цілі, строком до 23 лютого 2025 року з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами-51,00% річних. Згідно даних п.1.2.Договору про споживчий кредит №974 від 23 лютого 2022 року передбачено, що кредит надається позичальнику для: власних потреб в розмірі 99 400,00 грн. та в розмірі 2 972,00 грн. на сплату одноразової комісії за зарахування грошових коштів, отриманих як кредит. Відповідно до положень п.2.8. Договору про споживчий кредит №974 (КешВаш) від 23 лютого 2022 року, при порушенні позичальником будь-яких термінів та строків повернення Кредиту, в тому числі, при порушенні термінів, передбачених графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору про споживчий кредит, несвоєчасній сплаті процентів за користування кредитом, банк набуває також право вимагати дострокового виконання всіх зобов`язань позичальника за договором, в тому числі, і за цим договором про споживчий кредит, що укладений на підставі договору, і також здійснення інших дій, передбачених цим договором про споживчий кредит та/або чинним законодавством України для захисту своїх прав як кредитора. ПАТ "МТБ БАНК" повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши 23 лютого 2022 року з позичкового рахунку на рахунок відповідача IBAN [NUMBER] у гривні, відкритий в ПАТ "МТБ БАНК", кредитні кошти у сумі 102 372,06 грн., що підтверджується Випискою по особовому рахунку за розрахунковий період з 23 лютого 2022 року по 30 квітня 2024 року. Зі свого боку, позичальник порушив строк повернення кредиту та сплати відсотків за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим банком на адресу зареєстрованого місця проживання позичальника (відповідача) - направлявся лист-вимога за вих. № 01/158-8/56.2 від 01 березня 2024 року про погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, у строк, вказаний у вимозі, який повернувся позивачу за закінченням терміну зберігання. На день звернення до суду з позовною заявою зобов`язання відповідача за договором про споживчий кредит №974 (КешВаш) від 23 лютого 2022 залишаються невиконаними, заборгованість за кредитним договором - несплаченою. Станом на 01 травня 2024 року заборгованість за договором про споживчий кредит №974 (КешВАш) від 23 лютого 2022 року становила 180 275,89 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 96 962,31 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 83 313,58 грн.. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Умовами ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно положень ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За положеннями ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст.525,526\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.610,611\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ч.1 ст.612\~Цивільного кодексу\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до положень ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.ст.530,612,625,1050,1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. ПАТ "МТБ БАНК" повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, перерахувавши позичальнику кошти на його рахунок. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання за вказаним договором не виконував. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню. Отже, з [PERSON] на користь ПАТ "МТБ БАНК" підлягає стягненню заборгованість в розмірі 180 275,89 грн. в межах заявлених позовних вимог. Згідно положень ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, у цій справі позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved