Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

16.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 43 436 грн. 38 к., мотивуючи тим, що 02.09.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] на засадах строковості, поворотності та платності укладено Договір № 474053-КС-001 про надання кредиту (далі - Договір, кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами зазначеного договору відповідачці було надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 10 000 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідачки) [NUMBER] , яку вона вказала при заповненні анкетних даних. Однак [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09.11.2024 року утворилась заборгованість сумі 43 436 грн. 38 к., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 31 936 грн. 38 к., суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь із відповідачки зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 17.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачці - копію позовної заяви з додатками. У позовній заяві представник позивача просив витребувати від АТ «Ощадбанк» інформацію та докази про випуск банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а також виписку про рух коштів по рахунку, який відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] за період з 02.09.2023 року по 17.02.2024 року, оскільки такі докази мають значення для вирішення справи. Ухвалою суду від 17.01.2025 року витребувано від АТ «Ощадбанк» докази. 31.01.2025 року представник АТ «Ощадбанк» Пугач В. надала суду витребувані докази та зазначила, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , не була емітована платіжна картка № [NUMBER] . 25.02.2025 року представник позивача Виноградов Ю.Е. через систему Електронний суд надіслав до суду додаткові пояснення по справі разом з доказами їх направлення відповідачу, в яких послався на ті ж обставини, що і в позовній заяві, крім того, зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника (відповідачки) № [NUMBER] , яку вона вказала при заповненні анкетних даних. Зазначене підтверджується довідкою про перерахування коштів. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за адресою зареєстрованого його місця проживання. Відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 02.09.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію укласти Договір (оферту) № 474053-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 474053-КС-001 про надання кредиту. 02.09.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] на засадах строковості, поворотності та платності укладено Договір № 474053-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами зазначеного договору відповідачці було надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 10 000 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідачки) № [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 02.09.2023 року. Як вбачається з інформації, наданої АТ «Ощадбанк», на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , не була емітована платіжна картка № [NUMBER] , однак саме цю банківську платіжну картку № [NUMBER] вказала відповідачка при заповненні анкетних даних під час підписання кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до виписки по рахунку у період з 02.09.2023 року по 17.02.2024 року наявний рух коштів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідачці нараховано заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.11.2024 року склала 43 436 грн. 38 к., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 31 936 грн. 38 к., суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн. Відповідачка добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, відповідно до ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 к.

Outcome: approved