Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 06 грудня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] , однак, відповідач не захотіла міняти паспорт на прізвище [PERSON] , дому паспорт громадянина України у неї на дошлюбне прізвище [PERSON] . Від спільного проживання дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у сім`ї почали виникати постійні сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні сімейних питань, відповідач перестала його поважати як особистість, з середини 2013 проживають окремо. Наміру миритися з відповідачем позивач не має. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06 грудня 2012 року у виконкомі Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис №5. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті з повідомленням сторін на 25.02.2025 о 09 годині 00 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме: судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про що свідчить підпис про отримання поштового відправлення. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 06.12.2012 Пилипи-Борівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, [PERSON] 06.12.2012 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №5 (а.с.7). Із копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, зареєстроване місце його проживання: [ADDRESS] (а.с.4). Із копії посвідчення, серія [NUMBER] , виданного на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.6). Із інформації Безводнівського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вих.№03-11.01/05 від 24.01.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказав, що збереження шлюбу між сторонами неможливе. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов є обґрунтованим і суд має підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально квитанцією до платіжної інструкції №0.0.4114652208.1 від 08.01.2025, за правилами ст.141\~ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved