Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

У грудні 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір № 609687654 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 12000,00 грн. Договір позики був укладений в електронному вигляді та підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 14.09.2021 року між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору № 609687654 від 21.07.2021 року згідно якої товариство надало позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості у сумі 10\~005,00 грн. на 28 днів. 17.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] укладена Додаткова угода до Договору № 609687654 від 21.07.2021 року згідно якої товариство надало розстрочку останній у погашені заборгованості в сумі 10\~695,36 гривень на 28 днів. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 07 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 17/07/24/Е, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідачка умови укладеного кредитного договору та додаткових угод до нього належним чином не виконала, своєчасно та у повному обсязі кредит не погасила, не сплатила відсотки за його користування. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №609687654 від 21.07.2021 року становить 24\~732,68 гривень і складається з: 10\~005,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 14\~727,68 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам. За таких обставин ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту №609687654 від 21.07.2021 року у сумі 24\~732,68 гривень, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 6\~000,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За змістом ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом. 21.07.2021 року ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 609687654 за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1 Договору). Пунктами 1.3. та 1.7 розділу 1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12000 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 20 серпня 2021 року. Кредитна лінія надається строком на 30 днів (Дисконтний період), а саме до 20.08.2021 року. Пунктом 1.9 Договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 3,65 % за кожен день користування кредитними коштами у період, передбачений п.1.7 Договору. За умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах 1.8 Договору, нарахування процентів здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 1,70 процентів за кожен день користування кредитом. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати проценті в порядку, визначеному п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин застосовується правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,7 % за кожен день користування кредитом. Згідно п.1.12 Договору визначено, що сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою кредиту після закінчення Дисконтного періоду, є відкладальною обставиною, яка продовжує строк дії Кредитної лінії на один календарний день, але не більше ніж 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати проценти із розрахунку 2,3% на день. Відповідно до пунктів 4.2., 4.3 Договору строк дії Договору обчислується з моменту його підписання та до закінчення строку надання кредиту, визначено п.1.7 Договору. Строк дії договору може бути продовжений з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.8, 1.12.1 Договору. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. [PERSON] підписала договір кредиту № 609687654 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV64SX6). Факт перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обумовленої кредитним договором суми кредиту (12000 грн) на вказаний позичальником номер банківської картки підтверджено платіжним дорученням від 21 грудня 2022 року (а.с. 77). 14.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] була укладена додаткова угода до Договору №609687654 від 21.07.2021 року за умовами якої сторони погодили розстрочення погашення заборгованості в сумі 10\~005,00 грн на 28 днів за наступним графіком: 28.09.2021 року 5003,00 грн. та 12.10.2021 року 5003,00 грн. 17.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] була укладена додаткова угода до Договору №609687654 від 21.07.2021 року за умовами якої сторони погодили розстрочення погашення заборгованості в сумі 10\~005,00 грн. на 28 днів за наступним графіком: 01.10.2021 року 5003,00 грн. та 15.10.2021 року 5003,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року. В Додатковій угоді договір факторингу викладений в новій редакції, проте його дата залишилась незмінною\~28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії Договору до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року сторони уклали Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2024 року. 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 03.08.2021 року між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, яка продовжила строк дії Договору до 31 грудня 2022 року. 30.12.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, яка продовжила строк дії Договору до 30 грудня 2024 року. 07.11.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТзОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №0711/24/Е за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо укладення кредитного договору Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої\~статті 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані у справі докази вказують на те, що 21.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір на підставі якого фінансове товариство перерахувало останній на зазначений нею у договорі картковий рахунок кредит у сумі 12\~000,00 гривень, а та зобов`язалася погасити кредит та сплатити відсотки за його користування. У визначений договором строк [PERSON] кредит не повернула та не сплатила відсотки за його користування. щодо набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним зобов`язанням Звертаючись до суду із позовом, ТОВ "ФК "ЕЙС" посилалося на ту обставину, що ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права вимоги за кредитним договором № 609687654 від 21 липня 2021 року, укладеним з відповідачем [PERSON] на підставі договору факторингу №17/07/24Е від 17 липня 2024 року, укладеного з ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", яке в свою чергу набуло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс». При цьому, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1\~ст.509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1\~ст.510 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст.514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1\~ст.519 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що ч.1\~ст.514 ЦК України\~регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги:1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.\~514 ЦК України\~у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3\~ст.656 ЦК України); (б) дарування (ч.2\~ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3\~ст.512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору У даному випадку, правовідносини за кредитним договором №609687654 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] виникли 21 липня 2021 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Витяг з Реєстру прав вимоги № 152, в якому зазначено відповідача, датується 21 вересня 2021 року, тобто майже через три роки після укладення договору відступлення права вимоги, а отже на час укладення даного [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором. Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не довело порушення його прав з боку відповідача та наявності права звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №609687654 від 21 липня 2021 року, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли. З огляду на викладене поданий ТОВ «ФК «Ейс» позов є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed