Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомсячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 14.08.2024 року і до закінчення навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] . З відповідача на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] до досягнення донькою повноліття. [INFO] позивачу [PERSON] \~виповнилось 18\~років,\~стягнення з\~відповідача на\~її утримання\~припинено.\~Позивач навчається\~у Дніпровському\~національному університеті\~імені Олеся\~Гончара на\~факультеті української\~й іноземної\~філології та\~мистецтвознавства на другому курсі з 04.09.2023 року на денній формі навчання за рахунок бюджетного фінансування. Термін навчання до 30.06.2027 року. Позивач та її мати сплачують за проживання, за проїзд до навчального закладу, канцелярськи приладі, навчально-методичні посібники, підручники, харчування. Позивачу та третій особі матеріально складно у період навчання. У зв`язку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів, у спосіб стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Позивач [PERSON] та її представник, авдокат [PERSON] у судове засідання не з`явились, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~частково визнав\~позов,\~вважає за\~можливе стягнути\~з нього\~1/8\~частину з\~його заробітку\~(доходу),\~у зв`язку\~із тим,\~що на теперішній час він втратив роботу у зв`язку із закриттям підприємства ( Шахтоуправління «Покровське») із-за приближення лінії бойових дій до нього та переїхав до більш безпечного міста - Павлограду. Він не працює та у чужому місті винаймає житло. Також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути з нього, зазначивши, що сума в 15000,00 грн. є явно завищеною та не відповідає критерію розумності та реальних адвокатських витрат, а також середнім цінам за цю роботу, які склались в України. Так, відповідачем було здійснено моніторинг вартості на аналогічну послугу в мережі Інтернет та встановлено, що середня вартість складання позовної заяви про стягнення аліментів не перевищує 1500,00 гривень. В порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просить проводити розгляд справи без його участі, врахувавши його позицію, викладену у відзиві. Третя особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, в порядку\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК\~України, подано заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійська Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта, копією довідки - а.с. 15,16,22). [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 17). Відповідач [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта та довідкою а.с. 13,14). Третя особа [PERSON] у 2023 році отримала дохід у розмірі 218620,02 грн., у 2024 році - 50371,00 грн. (підтверджено довідкою з пенсійног офонду, форма ОК-5, а.с.8-11) На теперішній час позивач [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, на денній формі навчання за рахунок бюджетного фінансування. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року (підтверджено довідкою Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, копією студентського квитка - а.с. 7, 19). У зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної підтримки з боку батька. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~має той\~з батьків,\~з ким\~проживає дочка,\~син,\~а також\~самі дочка,\~син,\~які продовжують\~навчання. Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлений повнолітньою [PERSON] . Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досягла повноліття, але її вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення їй виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, відповідно до довідки, виданої Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, позивач є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства, яка навчається за рахунок бюджетного фінансування, денна форма здобуття освіти. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року. Вчетверте, судом встановлена потреба позивача в матеріальній допомозі з боку батька. З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в зв`язку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Вп`яте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу повнолітній дитині, в зв`язку з здобуттям нею освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов`язку відповідача [PERSON] утримувати свою доньку [PERSON] , яка продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім`ї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач 18.12.2024 року звільнений з роботи (Шахтоуправління «Покровське») (а.с.51-52), проте він має працездатний вік, відомостей щодо хворобливого стану, що могло б обмежувати його в зароблянні грошових коштів не встановлено. Враховуючи в сукупності вищевказане, обов`язок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси [PERSON] щодо потреби в матеріальних коштах, у зв`язку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред`явлена до суду 14.08.2024 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України, право повнолітніх дітей на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки закладу освіти, а саме Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, копією студентського квитка вбачається, що позивач є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства, яка навчається за бюджетні кошти, денна форма здобуття освіти. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 років.. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. До суду першої інстанції позивач надав копію договору від 16.07.2024 року між Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та [PERSON] про надання юридичних послуг № 03/07/24. За умовами зазначеного договору в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~Договором,\~Адвокат бере\~на себе\~зобов`язання надавати\~правову допомогу\~в обсязі\~та на\~умовах,\~передбачених договором (а.с.27-28). 06.08.2024 \~ \~ \~ \~року Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та [PERSON] підписано Акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №04/07/2024, згідно якого Адвокатське бюро «Молчанової Наталії» надало, а [PERSON] прийняла юридичні послуги відповідно до Договору № 03/07/24. Згідно акту, підлягає сплаті 15000,00 грн (а.с.26). Відповідно розрахунку витрат на правничу допомогу по договору №03/07/24 від 16.07.2024 року, вартість послуг складається з: ознайомлення з документами 1500,00грн., складання позовної заяви 7500,00грн, формування та подання позовної заяви до суду 3000,00грн., представництво інтересів у суді першої інстанції 3000,00 грн (а.с.26 на звороті). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката,а і за власної ініціативи,

Outcome: partial