Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Представник ТОВ «Іннова Фінанс» Топчий Д.А. звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказувала, що 20.08.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №5107940824, за умовами якого: позикодавець зобов`язувався надати позичальнику позику у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника (реквізити платіжної картки [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; дати надання кредиту: 20.08.2024 року або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. цього Договору; знижена процентна ставка 0,97% в день та застосовується відповідно до умов, викладених у п.2.6.2 Договору. Зазначала, що позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 18640,00 грн: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11625,00 грн - заборгованість за процентами; 2015,00 грн - пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Просила стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 18640,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явилася, повідомлена про місце, день та годину слухання справи належним чином. У позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а саме: повістка про виклик до суду, яка була надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання - [ADDRESS] , повернулася з довідкою АТ «Укрпошта» від 13.02.2025 року про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Іннова Фінанс» підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази: анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://finsfera.ua/) від 22.01.2025 року, у якій наявні всі персональні дані [PERSON] , а саме: дата народження - [INFO] ; місце реєстрації та проживання - [ADDRESS] ; паспорт - [NUMBER] від 10.06.2014 року. Також наявна інформація стосовно кредит: сума наданого кредиту - 5000,00 грн; дата отримання кредиту - 19.08.2024 року; електронна пошта позичальника - [INFO] ; номер телефону - [NUMBER] ; електронний платіжний засіб - [NUMBER] ; довідку ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» №7/7053 від 20.01.2025 року, згідно якої - ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» повідомило ТОВ «Іннова Фінанс» про успішність наступної операції згідно договору з ТОВ «Іннова Фінанс» №160523/1 від 16.05.2023 року: 20.08.2024 року успішний переказ коштів у сумі 5000,00 грн на карту [PERSON] з номером [NUMBER] ; копію договору надання грошових коштів у позику №5107940824 від 20.08.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] , за умовами якого Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту - 5000,00 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту (строк дії Договору) - 360 днів; стандартна процентна ставка - 1,5% в день, яка застосовується в межах строку кредиту; знижена процентна ставка - 0,97% та застосовується відповідно до умов, викладених у п.2.6.2 договору; Орієнтована річна процентна ставка становить: за стандартною процентною ставкою - 9089,90% річних; за зниженою процентною ставкою 6080,97% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою - 32000,00 грн; за зниженою процентною ставкою - 31205,00 грн. Дата надання кредиту - 20.08.2024 року. Кошти надаються шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника з використанням платіжної картки з номером [NUMBER] . За порушення строків повернення кредиту передбачено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу (п.7.4). Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням одноразового ідентифікатора 1185; копію договору про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1 від 16.05.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Іннова Фінанс»; квитанцію до платіжної інструкції №19955-1354-133850002 від 20.08.2024 року про виплату 5000,00 грн за кредитним договором на карткових рахунок з номером [NUMBER] ; копію паспорту споживчого кредиту від 20.08.2024 року, підписаного електронним підписом [PERSON] , згідно якого: сума кредиту - 5000,00 грн; строк кредитування - 360 днів, мета отримання кредиту - споживчі потреби, процентна ставка - знижена 0,97%, стандартна - 1,5%; пеня - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу; розрахунок заборгованості за кредитом №5107940824 від 20.08.2024 року, згідно якого - заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 22.01.2025 року становила 16625,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом; 11625,00 грн - заборгованість за процентами; розрахунок пені за порушення умов договору про надання грошових коштів у позику №5107940824 від 20.08.2024 року, згідно якого - за період з 20.08.2024 року до 22.01.2025 року нараховано пеню у розмірі 2015,00 гривень. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення кредитора - ТОВ «Іннова Фінанс» з даним позовом до суду. Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих позивачем та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що: 20.08.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №5107940824 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 1185, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів та зобов`язався повернути позику та проценти за ставкою - знижена 0,97%, стандартна - 1,5% на день. Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлений ним строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків, нарахованих виключно в межах строку кредитування, визначеного цим договором. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 16625,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11625,00 грн - заборгованості за відсотками. Щодо вимог про стягнення пені суд зазначає таке. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Умовами кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредиту передбачено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу (п.7.4). Позивачем нараховано пеню (неустойку) у розмірі 2015,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] пені (неустойки) в розмірі 2015,00 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції №33 від 23.01.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2136,31 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (88,19% від заявленого позову). На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial