Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

26.11.2024 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] ,проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла тітка заявника [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] залишився її онук [PERSON] , який спадщину прийняв, бо проживав з [PERSON] на день її смерті за однією адресою. [INFO] [PERSON] помер. Заявник, яка проживала однією сім`єю більше семи років із [PERSON] , звернулась до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті. Також в серпні 2024 року заявник подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив заявнику у видачі вказаного свідоцтва з підстав не надання доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , а також доказів на підтвердження права заявника на спадкування після смерті [PERSON] . За таких підстав заявник звернулась до суду та просить встановити вказані вище факти, що мають для неї юридичне значення. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та витребувано докази. 13.02.2025 у судовому засіданні, в яке з`явилась представник заявника адвокат Середюк О.В., остання заяву [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення підтримала з підстав, викладених в заяві та просила задовольнити в повному обсязі. Представник Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). За життя [PERSON] на праві власності належала квартира під номером [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло виданого 03 січня 1994 року фондом комунального майна міста Могилева-Подільського (а.с. 11). Також, як вбачається з копії довідки № 662 від 11.11.2024, виданої Комунальним підприємством «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] згідно правовстановлюючого документа: свідоцтво про право власності на житло, виданого Могилів-Подільським бюро по приватизації державного житлового фонду комунального майна 03.01.1994 згідно з розпорядженням № 2119 від 29.12.1994 та зареєстрованого в КП МБТІ 03.01.1995 № 4183. Назва вулиці Селянина змінена на вулицю Покровську згідно рішення 6 сесії 22 скликання від 08.12.1995 «Про перейменування вулиць міста Могилева-Подільського». Нумерація будинку змінилася з 56 на 62 внаслідок нумерації проведеної в 1997 році та затвердженої рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 382 від 25.12.1997 «Про затвердження переліку вулиць міста з новою нумерацією домоволодінь» (а.с. 12). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів міста Харкова Харківської області № 211/54 від 06.12.1994 затверджено рішення опікунської ради про призначення опіки над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено його опікуном [PERSON] . З вказаного рішення вбачається, що мати дитини [PERSON] померла, батька дитина не має, а вихованням хлопчика займається рідна бабуся [PERSON] (а.с. 13). Згідно з довідкою КП «Житловокомунгосп» № 236 від 11.11.2024 [PERSON] , [INFO] , фактично проживав однією сім`єю та вели спільне господарство із своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , на день її смерті за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається з акту № 2 від 11.11.2024 комісії у складі юриста, касира та головного бухгалтера КП «Житловокомунгосп», які вийшли за адресою [ADDRESS] та встановили, що [PERSON] та [PERSON] зі слів сусідів проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за вказаною вище адресою, оскільки [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] та мала над ним опіку по день її смерті [INFO] (а.с. 15). [PERSON] за життя склала заповіт від 01.09.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-199 та на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 49). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК Україна, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79671400 від 09.01.2025 вбачається, що інформація про зареєстровані спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у вказаному реєстрі відсутня (а.с. 63). Вказане свідчить про те, що жодна особа після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до органів нотаріату не зверталась. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом на день смерті [PERSON] , що свідчить про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно довідки КП «Житловокомунгосп» № 237 від 11.11.2024 [PERSON] , [INFO] , фактично проживала (більше семи років) з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство на день його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 5 «Центр» від 24.11.2024 за № 218, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Як вбачається з довідки директора КП РО «Скорбота» від 11.11.2024 за № 72, [PERSON] здійснила поховання за власні кошти [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та похоронений на кладовищі м. Могилів-Подільський (а.с. 18). 25.10.2024 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори Вінницької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на майно, яке він успадкував після смерті [PERSON] (а.с. 45). З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] також вбачається, що жодна особа, крім [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, що свідчить про відсутність інших спадкоємців за законом. Разом з тим, 25.10.2024 нотаріусом винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з підстав не надання спадкоємцем документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , а також документів які б свідчили про прийняття [PERSON] спадщини після померлої [INFO] [PERSON] у спосіб передбачений статтею 1268 ЦК України (а.с. 59). Статтею 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Тобто предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім є сукупність обставин, що згідно із законом визначають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Окрім вказаних вище письмових доказів, факт того, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю до дня смерті останньої, тобто до [INFO] , а також факт того, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] була сусідкою її бабусі та товаришувала з нею. Свідок часто бувала у бабусі та бачилась із [PERSON] , яка після смерті своєї дочки забрала до себе онука [PERSON] та проживала разом з ним по день смерті. Також, свідок зазначила, що [PERSON] часто приходила до [PERSON] , оскільки є її далекою родичкою. Крім того, свідок зазначила, що чула, як [PERSON] просила [PERSON] після її смерті не залишати [PERSON] та коли [PERSON] померла заявниця почала доглядати за [PERSON] , а в 2017 році, коли через хворобу [PERSON] чоловік вигнав із дому, вони почали проживати разом та вести спільне господарство, зокрема робили ремонт та доглядали один одного коли хтось із них хворів. Також, [PERSON] разом з [PERSON] після її одужання влаштувались працювати на ринок, зароблені кошти витрачали разом на проживання та господарство. Свідок [PERSON] суду показала, що є близькою знайомою [PERSON] , оскільки матір свідка та [PERSON] були родичами. Свідок зазначила, що приходила в гості до [PERSON] , з якою жив її онук [PERSON] по день її смерті. Після смерті [PERSON] за [PERSON] почала доглядати [PERSON] та в 2017 році, коли [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання та її з дому вигнав чоловік, вона почала проживати разом із [PERSON] , з яким разом після одужання влаштувались працювати на ринок, спільно заробляли кошти та вели спільне господарство. Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що від встановлення даних юридичних фактів залежить реалізація заявником свого права на спадщину, суд вважає, що заявником доведено той факт, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали до дня смерті останньої, тобто до [INFO] , а також факт того, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] , а відтак заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved