Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 02.09.2013 вони зареєстрували шлюб, від якого у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Протягом шести років вони проживають окремо. Примирення неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам. Тому просить позов задовольнити та відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 21.01.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позов визнає. Згідно із ч.5\~ст.279\~ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №3 (а.с.3). Від спільного подружнього життя у сторін є малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , як вбачається з копій свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно (а.с.6,7). Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Виходячи з обставин справи, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивачки продовжувати шлюб, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивачці слід відновити дошлюбне прізвище. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту суми судового збору необхідно стягнути з відповідача в користь позивачки.

Outcome: approved