Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс», в особі його керівника Романенка М.Е., звернулось до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9954944 від 03.02.2020 у розмірі 15453,27 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначається, що 03.02.2020 [PERSON] , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль», підписанням заяви-приєднання № 9954944 підтвердила, що акцептує публічну пропозицію ТОВ «Фінансова компанія «Профіль», яка розміщена на сайті фінансової компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання позики, укладання якого підтвердила і зобов`язувалась виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання фінансовою компанією заповненої та підписаної відповідачем заяви-приєднання до договору, свої примірники заяви-приєднання відповідач отримала в день укладання договору. Як зазначає позивач, за умовами договору про надання позики № 9954944 від 03.02.2020 відповідачу надано позику у формі споживчого кредиту на наступних умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів зазначених у заяві-приєднанні до договору. Кредитні кошти надаються протягом 3 робочих днів з моменту укладання договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг (партнера). Процентна ставка, відсотків річних: 0,0001%, тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення позики надається у вигляді графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до заяви-приєднання до договору № 9954944 від 03.02.2020 та здійснюється шляхом сплати заборгованості за договором рівними (ануїтетними) частинами (крім останнього платежу), щомісячно по дату платежу (включно) визначеного графіком платежів. Якщо дата платежу, згідно графіку платежів, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. Підписанням заяви-анкети № 9954944 від 03.02.2020 відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання фінансових послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, договором про надання позики, таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання позики. Підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї заяви-анкети. Підтвердив, що фінансова компанія надала в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». Підтвердив те, що ця, заява-анкета є, також, карткою із зразком підпису відповідача. Також погодився з використанням аналогів власноручного підпису уповноважених представників фінансової компанії за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, які мають силу оригіналу. Позивач вказує, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 21.12.2021, згідно умов договору факторингу № 21122021, ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» відступлено право вимоги за кредитним договором № 9954944 від 03.02.2020 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 15453,27 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10252,59 грн.; заборгованість за відсотками 5200,68 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 0,00 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІЛЬ» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті. В подальшому ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2024 постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи порядку спрощеного провадження з (повідомленням) викликом сторін з метою надання позивачу можливості надати пояснення по суті спору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через порушення строків звернення із таким клопотанням. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Надав суду пояснення щодо обставин укладення договору факторингу. Крім того, представник позивача надав до суду додаткові пояснення в обґрунтування заявлених вимог. Відповідач у судові засідання не з`явилась. Про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного демографічного реєстру. Причини неявки відповідача суду невідомі. Крім того, відповідач не скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву, інших заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулися до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, позицію представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Згідно копій документів, наданих до позовної заяви встановлено, що 02.02.2020 відповідач підписала заяву-анкету № 9954944 від 03.02.2020 про приєднання до договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль». Згідно вказаної заяви-анкети відповідач просила надати їй позику у розмірі 11170,70 грн для оплати товару в магазині ТОВ «ДІЄСА» на суму 10107,00 грн. Відповідно до умов заяви-анкети: разова комісія складає 1010,70 грн; початковий внесок за товар становить 0,00 грн; строк позики становить 12 місяців з 02.02.2020 по 02.02.2021; комісія за управління позикою 5.0 %; розмір процентної ставки 0,0001 % річних. Указана заява-анкета також містить графік платежів таблицю обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, згідно якої визначено графік погашення позики та суми погашень, а також зазначено загальну вартість позики, яка складає 18344,27 грн. У вказаній заяві-анкеті також зазначено про те, що підписанням цієї заяви-анкети позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами і правилами надання фінансових послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, договором про надання позики, таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання позики. Також зазначено, що фінансова компанія надала позичальнику в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». У паспорті споживчого кредиту, доданого до позову, зазначено, у тому числі: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення позики; додаткову інформацію, зокрема щодо розміру процентної ставки, яка використовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення позики; інші важливі правові аспекти. Згідно копії товарного чеку № 000200009029434 від 02.02.2020 ТОВ «ДІЄСА» у магазині вказаного товариства було придбано товари та послуги на загальну суму 10107,00 грн. 21.12.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» укладено договір факторингу № 21122021 (копія якого долучена до позовної заяви), відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, визначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалось їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до копії витягу з додатку до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 9954944 від 03.02.2020 у розмірі 15453,27 грн., яка складається з заборгованості за тілом у розмірі 10252,59 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 5200,68 грн. Вказаний розмір заборгованості зазначений у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9954944, в якому зазначено період нарахування заборгованості з 04.02.2020 по 21.12.2021. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відтак, суд вважає доведеним факт надання ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІЛЬ» кредитних коштів відповідачу згідно договору № 9954944 від 02.02.2020 та наявність обов`язку щодо їх повернення. Наведене підтверджується матеріалами справи. Водночас, вирішуючи питання можливості стягнення заборгованості на користь позивача, суд зазначає наступне. За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК Українипервісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Положенням ч. 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Водночас, Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 року у справі № 911/3185/20). Проте, із наданих позивачем документів неможливо достовірно встановити, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги саме за договором № 9954944 від 02.02.2020, з огляду на таке. У позовній заяві заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором № 9954944 від 03.02.2020. Саме цей договір зазначено у витягу з додатку до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021, який укладено між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Профіль». Посилання представника позивача на технічну помилку при підготовці документів та подальше надання копії іншого додатку № 1 до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021, в якому вказані реквізити договору «№ 9954944 від 02.02.2020» суд вважає непереконливими, оскільки існування двох різних додатків до договору факторингу із різними реквізитами кредитного договору, навпаки унеможливлює зробити висновок про те, який із наданих документів є достовірним. Водночас суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів за надання професійної правничої допомоги, яку надавав адвокат при підготовці матеріалів позовної заяви. Відтак, позивач мав можливість забезпечити подання належних та достовірних доказів на підтвердження заявлених вимог. Як визначено ч. 5 ст. 176 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх вимог, оскільки неможливо виключати існування двох різних договорів: № 9954944 від 02.02.2020 та № 9954944 від 03.02.2020. Будь яких інших доказів на спростування вказаних протирічь позивачем не надано. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, у разі відмови в позові - на позивача;

Outcome: dismissed