Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , встановити над нею піклування та призначити його піклувальником. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] аліменти в його користь на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі по 2000 грн з кожного зокрема, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. В обґрунтування позову посилається на те, що його донька, [PERSON] певний час, ще до народження онуки, прожива\-ла у с. Вовківці Чортківського району Тернопільської області, разом зі своїм, на сьогодні вже колишнім чоловіком [PERSON] , який є громадянином російської федерації. Згодом Відповідачі переїхали проживати у м. Санкт-Петербург, Російська Федерація, де й народилася його онука [PERSON] . Однак подружнє життя у відповідачів не склалося, коли дитині був рік та чотири місяці, [PERSON] покинув його доньку та онуку. У зв`язку з чим на прохання доньки він допоміг доньці та онуці переїхати у с. Вовківці Чортківського району Тернопільської області. З того часу, батько дитини [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні неповнолітньої доньки, не підтримує з нею жодного зв`язку та не утримує матеріально. Близько двох місяців його донька [PERSON] разом з онукою проживала у нього в сім`ї, однак, [PERSON] прийняла рішення повернутися у Російську Федерацію, оскільки там орендувала житло та залишила особисті речі. З того часу, онука [PERSON] проживає в його сім`ї, вихованням якої займався виключно він та його, на сьогодні вже покійна, дружина [PERSON] . Час від часу [PERSON] приїжджала, проте у 2012 року взагалі покинула дитину [PERSON] на нього, й переїхала на постійне місце проживання у Російську Федерацію де й станом на сьогодні проживає. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12.11.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.01.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дейнюк М.П. в залі судового засідання позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, засобами електронного зв`язку подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу слухати у її відсутності. Вказала, що дійсно тривалий час проживає за межами України. Востаннє вона бачила свою доньку в 2014 році. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи органу опіки та піклування Борщівської міської ради Паламарчук Л.Л. вважає, що позові вимоги підлягають до задоволення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Санкт-Петербург Росія, що стверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13 січня 2010 року. Позивач [PERSON] є дідусем [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження відповідачки [PERSON] серія [NUMBER] від 4.09.1978 та копією свідоцтва про зміну її імені серія [NUMBER] від 25.12.2010. Подружжя [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 31 жовтня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 02.10.2023. Згідно довідки № 406 від 30.10.2024, виданої старостою Вовковецького старостинського округу, в господарстві, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] проживають позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації. Відповідно до довідок № 20 від 20.08.2024 та № 35 від 16.10.2024, виданих Вовковецьким закладом дошкільної освіти «Сонечко», [PERSON] відвідувала Вовковецький дитячий садочок «Сонечко» у період із вересня 2013 по серпень 2014 року. Її батьки, [PERSON] та [PERSON] протягом вказаного періоду жодного контакту із садочком не підтримува\-ли, успішністю доньки не цікавилися, з вихователями не спілкувалися, не відвідували захо\-ди. Виховували і піклувались про дитину її дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Вони активно відвідували садочок, почергово приводили та забирали онуку, цікавились її досягненнями Як вбачається із довідки № 02-07/96 від 16.10.2024, виданої Вовковецькою гімназією Борщівської міської ради, [PERSON] навчалася в даній гімназії з 01 вересня 2015 року по 07 червня 2024 року. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] , не приділяли уваги вихованню доньки, не цікавилися навчанням дитини, її шкільними справами, не при\-водили до школи, не підтримували контакт із вчителями. Дитину до школи приводили, виховували та піклувалися дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Вони активно цікавилися успішністю дитини її досягненнями, відвідували позашкільні заходи. Згідно даних довідки № 8 від 17.10.2024, виданої лікарем ФОП [PERSON] , з 28 жовтня 2021 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] , перебуває на Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, у лікаря-педіатра [PERSON] . Зі слів лікаря, з 28.10.2021 року мати і батько дитини, здоров`ям дитини не цікавляться, зв`язку з лікарем не підтримують, дитину у заклад не супроводжували. Дитину у заклад супроводжує дідусь [PERSON] . Згідно даних висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 29.10.2024, складеного Комунальним некомерційним підприємством «Борщівська міська лікарня», [PERSON] - здорова. Відповідно до даних Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік» відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] не притягувався до кримінальної відповідальності, судимості відсутні, у розшуку не перебуває. Згідно даних висновку про стан здоров`я від 29.10.2024, наданого Комунальним некомерційним підприємством «Борщівська міська лікарня», [PERSON] є здоровим та може бути опікуном. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області (Чортківське ОУ) і отримую пенсію по інвалідності розмір якої у місяць складає 3240,00 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 8247 4233 6722 9202. Борщівська міська рада, що діє як орган опіки та піклування у висновках про доцільність позбавлення батьківських прав та встановлення піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та призначити піклувальником [PERSON] . За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За приписами п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Так, у рішенні в справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Також, Європейський Суд у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , що вони є сусідами позивача і підтвердили той факт, що внучка [PERSON] приблизно з двохрічного віку і по теперішній час проживає з дідусем [PERSON] , який її виховує та утримує. Батьки дитини до неї не навідувались. Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] без поважних причин, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, не виявляють щодо дитини [PERSON] батьківського піклування, не турбуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляють інтересу до забезпечення дитині необхідного матеріального забезпечення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання освіти. На підставі викладеного,

Outcome: approved