Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири Позовна заява мотивована тим, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . 05.07.2024. відбулося залиття вказаної квартири із вище розташованої квартири [ADDRESS] , у цьому ж будинку. Відповідно до акта комісії від 09.07.2024 року складеного на звернення позивача та затвердженого начальником ЖЕД № 3, причиною залиття квартири [ADDRESS] , сталося пошкодження підводки холодного водопостачання до умивальника у санвузлі у вище розташованої квартири [ADDRESS] . Внаслідок залиття квартири для відновлення її попереднього стану виникла необхідність у проведенні ремонту, вартість якого, відповідно до звіту № 95/24, виконаного ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекпертиза -Стандарт» на замовлення [PERSON] , складає 133 183,69 грн. З огляду на викладене, на відповідачу лежить обов`язок по відшкодуванню позивачу. завданої їй майнової шкоди у розмірі витрат на відновлення належної їй квартири, шляхом проведення в ній ремонту, необхідність проведення якого викликана її залиттям 05.07.2024 року. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року замінено третю особу- Житлово-експлуатаційну дільницю -3 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Житлово-експлуатаційна дільниця- 3 про залиття житлового приміщення на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав вкиладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, про дату, час та місце повідомлена належним чином. Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордеру № 000419 від 29 вересня 1997 року . Відповідно до акту від 09.07.2024 року, затвердженого начальником ЖЕД-3 Петруньком П., комісія у складі провідного інженера Єрмакова І.В., майстра технічної дільниці Моторної О.Ф. та майстра ремонтної дільниці Кочерги О.В. склала акт щодо залиття квартири за вказаною адресою. Комісійним обстеженням від 09.07.2024 року встановлено, що залиття квартири сталося з вище розташованої квартири за адресою: [ADDRESS] . Встановлені пошкодження внаслідок залиття: Житлова кімната (15,2 кв.м): ?Стеля (15,2 кв.м) - мокрі плями (оздоблена водоемульсійним пофарбуванням). ?Підлога (15,2 кв.м) - паркет (піднявся по всій площі). ?Відкоси вікна - відшарування штукатурки. Кухня (6,8 кв.м): ?Стеля - мокрі плями (оздоблена водоемульсійним пофарбуванням). ?Стіни (3,0 кв.м) - темні мокрі плями (оздоблені водоемульсійним пофарбуванням). ?Частина стіни, оздоблена керамічною плиткою - тріщини на 1 плитці. Туалет (2,5 кв.м): ?Стеля (2,5 кв.м) - мокрі плями (оздоблена водоемульсійним пофарбуванням). ?Стіни - оздоблені керамічною плиткою (тріщини на 5 плитках). Коридор (4,7 кв.м): ?Стеля - мокрі плями (оздоблена водоемульсійним пофарбуванням). ?Стіни - мокрі плями (оздоблені водоемульсійним пофарбуванням). ?Підлога - керамічна плитка (тріщини на 4 плитках). Причина залиття - пошкодження підводки холодного водопостачання до умивальника у санвузлі вище розташованої квартири [ADDRESS] . Інших даних або актів щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення завданих пошкоджень суду не надано. 07 серпня 2024 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна Компанія „Укравтоекспертиза"» було укладено договір № 95/24 на проведення незалежної оцінки розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири за вищевказаною адресою. Відповідно до рахунку-фактури № 95/24 від 09 серпня 2024 року (копія додається) та акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 95/24 від 13 серпня 2024 року, підписаного замовником та виконавцем, вартість проведеного дослідження склала 7 000,00 грн. Разом із тим, доказів сплати зазначених коштів позивачем суду не надано. Відповідно до звіту № 95/24, виконаного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» на замовлення [PERSON] вартість ремонту складає 133 183,69 грн. 05.10.2024 на адресу відповідача було направлено претензію, однак жодних дій відповідачем не було вчинено. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 року за N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Як вбачається із матеріалів справи саме в акті чітко встановлено, що залиття квартири позивача сталося з квартири [ADDRESS] (квартири відповідача), у зв`язку з необережним поводженням із сантехнічним обладнанням, а також описані пошкодження квартири позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, несе обов`язок по забезпеченню схоронності майна, що є у його користуванні, санітарно-технічного та іншого обладнання у квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивача, а тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме відповідач. Крім того, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами вину відповідача у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати понесенні позивачем підтвердженні належними та допустими доказами, а тому з відповідача - [PERSON] підлягають стягненню матеріальні збитки внаслідок залиття квартири у розмірі 133 183,69 грн. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Водночас, п.5 постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, зниження якості проживання, небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану шкоду, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди достатнім і необхідним буде стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на Позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд з`ясовує склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та її розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (Постанова ВП ВС від 20.09.2020 року у справі № 751/3840/15-ц). При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивачем надано докази, які свідчать про оплату витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, а саме договір про надання правничої допомоги б/н від 05.01.2023 року та акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.09.2024 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд приходить висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial