Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «ФК " Кеш Ту Гоу» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.04.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №29102, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом, дата надання кредиту - 23.04.2021, строк кредиту - 18 днів, стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912, 5 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» було укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, за яким ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» отримало право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі, зокрема і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №29102 у розмірі 12500 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Кеш Ту Гоу», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Кеш Ту Гоу». Позивач посилаючись на вимоги чинного законодавства, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості 12500 грн., а також сплачені судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 03.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачка до суду не з`явилася, подала відзив, де просила повністю відмовити у задоволенні позову, з тих підстав, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження видачі їй кредитних коштів за кредитним договором. Зазначила, що у матеріалах справи відстутня інформація про те, що 23.04.2021 року позивачем шляхом безготівкового переказу було перераховано кошти на її рахунок, згідно договору про споживчий кредит № 29102 у сумі 2000 гривень. Від представника позивача надійшло пояснення на відзив, згідно якого відзив вважають безпідставним, просить залишити його без задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 23.04.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №29102 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами договору, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується їх дотримуватися. Відповідно до умов договору Товариство надає позичальнику кредит в сумі 2000 грн. з - 23.04.2021, строк кредиту - 18 днів, але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами, стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912, 5 % річних. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки. Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 13-15). Сторонами погоджено «Графік платежів» , який містить відомості щодо суми кредиту - 2000,00 грн, суми комісії - 300 грн., суми нарахованих процентів - 900, 00 грн, (а.с.15). ТОВ «ФК «Авіра Груп» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою про переказ коштів №4660/05 від 21.05.2024 (а.с. 23). 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» було укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, за яким ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» отримало право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі (а.с. 16-19). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 17.02.2022 ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №29102 у розмірі 12500 грн. (а.с. 9). Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №29102, наданого первісним кредитором, за період з 23.04.2021 по 25.06.2024 [PERSON] нараховано: прострочене тіло кредиту - 2000,00 грн., прострочені відсотки - 10500,00 грн. ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» не здійснювало жодних нарахувань відсотків, пені, штрафів. Про це також свідчить розрахунок заборгованості за договором №29102 від 23.04.2021, станом на 17.02.2022 (а.с. 8, 65-68). З метою досудового врегулювання спору ТОВ ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» на адресу відповідача була надіслана вимога про виконання зобов`янь з погашення боргу у розмірі 12800, 00 грн., а також повідомлення про заміну кредитодавця (а.с. 7). Згідно інформації наданої АТ "КБ "Приватбанк", на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Надана виписка по вказаному рахунку за період з 23.04.2021 по 26.04.2021 містить зарахування на суму 2000 грн. (а.с. 84, 85). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 23.04.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №29102. [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Твердження відповідача про те, що суду не надано доказів по зарахуванню коштів на її картковий рахунок спростовуються наданою інформацією про належність [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та зарахування коштів у розмірі 2000 грн. на рахунок 23.04.2021. ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» є правонаступником первісного кредитора, тому вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. ТОВ ФК «Кеш Ту Гоу» просить стягнути з відповідача 2442, 40 грн. на поверення сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року, укладений між адвокатом Пархомчуком С.В.та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ", платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги № 34257 від 29.12.2023 року. Вартість наданих послуг становить 10500 грн.(а.с. 54-55). За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved