Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення Великосеверинівської сільської\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області № 577 від 10.10.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Великосеверинівської сільської ради [PERSON] ». Витребувати у ФГ «Сакура-12» на користь Великосеверинівської сільської\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579, скасувати рішення державного реєстратора індексний номер 4366823, про державну реєстрацію, від 24.10.2018 про право власності [PERSON] , скасувати рішення державного реєстратора індексний номер 45374523 про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки ФГ «Сакура-12» та стягнути солідарно з відповідачів на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 577 від 10.10.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер 3522586400:02:000:1579, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу, що перебувають у комунальній власності на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. На підставі вказаного рішення 24.10.2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. В подальшому 02.11.2018 року стосовно вказаної земельної ділянкиу ФГ «Сакура-12» отримало та зареєструвало право оренди. В той же час, наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 29.11.2013 року № КР/3522586400:02:000/00000824 затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 3522586400:02:000:3030, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без змін цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Оситязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку зареєстровано 23.06.2014 року. В подальшому 10.02.2017 [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:30302 продав. Земельна ділянка площею 2,000 га з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579 вибула із володіння територіальної громади внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, оскільки при зверненні до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області він не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, що свідчить, що вибуття земельної ділянки відбулось поза волею її власника держави. Позитивне рішення Великосеверинівської сільської ради про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га та передання земельної ділянки йому у власність, створили передумови для повторного використання процедури отримання у власність земельної ділянки особою, яка вже використала своє право на неї. [PERSON] не міг не знати, що йому державою вже передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення селянського господарства, що ставить під сумнів добросовісність його дій під час надання спірної земельної ділянки. У зв`язку з чим, наказ Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 577 від 10.10.2018 року підлягає скасуванню. Крім того, спірна земельна ділянка підлягає поверненню у власність Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, оскільки відсутні правові підстави для залишення цієї земельної ділянки у власності [PERSON] і перебування в оренді ФГ «Сакура-12», так як передумовою набуття останнім права оренди було незаконне рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. З огляду на те, що спір виник, зокрема через дії органу місцевого самоврядування, що має здійснювати захист державних інтересів у таких правовідносинах, прокурор звернувся з даним позовом до суду, як позивач, оскільки особа, яка наділена повноваженнями у спірних правовідносинах, виступає відповідачем, в позові порушено питання про визнання недійсним розпорядчого документу, прийнятого цим органом. Зазначені обставини прокурор вважає виключними, тому він набув право на представництво держави і з метою захисту її інтересів він звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що прокурор подав позов в інтересах держави, які були порушені. Дії Великосеверинівської сільської ради за обставин даної справи суперечать інтересам держави, які полягають у відновленні законності при вирішення суспільного значимого питання щодо національного багатства, тому вони підлягають захисту. Крім того, прокурор просив стягнути на користь Кіровоградської обласної прокуратури судові витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовної заяви, оскільки саме Кіровоградська обласна прокуратура є платником судового збору. Представник відповідача ФГ «Сакура-12» - адвокат Яушев В.В. в судовому засідання позов заперечив, пояснив, що фермерське господарство, як орендар, не може ставити під сумнів правомірність належності землі, яку він передає в оренду. Крім того, прокурор представляє територіальну громаду, яка є відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлень про отримання поштових відправлень. Відповідач Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно довідки про доставку електронного документу. Клопотання про відкладення розгляду справи відповідачі не подали, правом надання відзиву не скористалися. Третя особа державний реєстратор Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно довідки про доставку електронного документу, письмові пояснення щодо позову до суду не подав. Заслухавши прокурора, представника відповідача ФГ «Сакура-12», дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що відповідно до наказу Головного Управління Держземагенства у Кіровоградській області № КР/3522586400:02:000/00000824 від 29.11.2013 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером352286400:02:000:3030 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Кіровоградського району Оситнязької сільської ради (за межами населеного пункту) (а.с.28). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500607192013 від 31.10.2013 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3522586400:02:000:3030, площею 2,000 га сформована 31.10.2013 (а.с.29-33). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2017 [PERSON] продав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:3030. Право власності продавця на вказану земельну ділянку підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданий державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області 24.06.2014, зареєстрованим 23.06.2014 державним реєстратором, номер запису про право власності 6120184 (а.с.34-40). Державна реєстрація перебування у приватній власності [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3522586400:02:000:3030 в період з 23.06.2014 по10.02.2017 підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 255266593 від 05.05.2021 (а.с. 37-40). Відповідно до рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 577 від 10.10.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Великосеверинівської сільської ради [PERSON] », [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 3522586400:02:000:1579 із земель комунальної власності Великосеверинівської сільської ради. [PERSON] передано у власність вказану земельну ділянку (а.с.19-20). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142590320 від 24.10.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві приватної власності [PERSON] , згідно запису про право власності № 28532335 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43668236 від 24.10.2018 (а.с.21-22). З договору оренди землі від 02.11.2018, укладеного між [PERSON] та ФГ «Сакура-12» вбачається, що [PERSON] передав земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579, площею 2 га строком на 25 років (а.с.23-27). З інформаційної довідки № 255266593 від 05.05.2021 вбачається, що право оренди ФГ «Сакура-12» зареєстровано 01.02.2019 згідно запису про інше речове право № 30152956, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45374523 (а.с.38). Статтями 13, 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю гарантується. Згідно із ч.ч. 1, 2\~ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частини 1-4\~ст.116\~ЗК України\~зазначають,\~що громадяни\~та юридичні\~особи набувають\~права власності\~та права\~користування земельними\~ділянками із\~земель державної\~або комунальної\~власності за\~рішенням органів\~виконавчої влади\~або органів\~місцевого самоврядування\~в межах\~їх повноважень,\~визначених цим\~Кодексом. Набуття права\~на землю\~громадянами та\~юридичними особами\~здійснюється шляхом\~передачі земельних\~ділянок у\~власність. Безоплатна\~передача земельних\~ділянок у\~власність громадян\~провадиться,\~зокрема шляхом\~ одержання\~земельних ділянок\~із земель\~державної і\~комунальної власності\~в межах\~норм безоплатної\~приватизації,\~визначених цим\~Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, імперативно визначені ст.121 ЗК України, відповідно до п.«б» ч.1 якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, в розмірі не більше 2,0 гектара. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Згідно з\~п.2\~ст.12\~ЗК України\~до повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад\~у галузі\~земельних відносин\~на території\~сіл,\~селищ,\~міст належить розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ч.1\~ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з ч.ч. 7, 9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області № КР/3522586400:02:000/00000824 від 29.11.2013 отримав у власність земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 3522586400:02:000:3030, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, відомості щодо якої внесені до Державного земельного кадастру 31.10.2013 року, а 23.06.2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на цю земельну ділянку. Отже, з отриманням у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3522586400:02:000:3030 [PERSON] використав в повному обсязі, тобто в граничних нормах, визначених ст.121 ЗК України, своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної власності за даним видом використання для ведення особистого селянського господарства.\~Повторне надання у власність земельної ділянки громадянам України за даним видом використання діючим законодавством не передбачено. Передбачена ст.ст.116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку за певним видом використання, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Згідно із ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним розпорядчого документу підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки на підставі рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 577 від 10.10.2018 року, вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, що підтверджується реєстрацію 23.06.2014 року за ним права власності на іншу земельну ділянку, надану йому на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № КР/3522586400:02:000/00000824 від 29.11.2013. Отже, рішення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 577 від 10.10.2018 року слід визнати недійсним. Виходячи з того, що [PERSON] своєчасно не повідомив Великосеверинівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, про завершення процедури приватизації ним іншої земельної ділянки, у зв`язку з чим повторно, з порушенням зазначеного вище земельного законодавства, отримав у власність земельну ділянку, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, тому земельна ділянка з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579, вибула з власності Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, поза її волею. Згідно ст.316-319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм\~майном\~на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки [PERSON] отримав від територіальної громади, як власника, у володіння спірну земельну ділянку з порушенням вимог законодавства, тому його право власності не вважається таким, що виникло відповідно до закону, що виключає наявність у нього правомочностей власника, в обсязі необхідному для розпорядження незаконно отриманим майном, а відтак, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню в добросовісного набувача на користь Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відповідно до статті 388 ЦК України. Згідно ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно\~від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно\~за відплатним договором\~придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч.1 ст.397 ЦК України володільцем чужого майна\~є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-1376цс16, до спірних правовідносин про витребування земельних ділянок із володіння набувачів та повернення їх у власність держави підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, зокрема у рішеннях ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.11.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. В даному випадку втручання в право особи [PERSON] та орендаря ФГ «Сакура-12» є законним, оскільки таке втручання передбачено національним законодавством, а саме ст.ст.330, 387, 388 ЦК України, і підстави для їх застосування встановлені судом. Прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст.13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. ст. 14, 19 Конституції України). Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Згідно «принципу належного урядування», визначеного ЄСПЛ у справах «Беєлер проти Італії», «Москаль проти Польщі», у разі, коли йдеться про питання загального інтересу державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. У п.73 рішення «Москаль проти Польщі», зазначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Згідно з практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення від 8 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Відповідно до встановлених судом обставин справи, земельна ділянка з кадастровим номером 3522586400:02:000:1579, що вибула з володіння її власника Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області поза її волею, на даний час перебуває у власності недобросовісного набувача [PERSON] , який не навів доводів та не надав доказів на спростування позовних вимог прокурора, та без правових підстав, передав її у користування ФГ «Сакура-12», тому позовні вимога про витребування у останнього спірної земельної ділянки на користь Великосеверинівської сільської ради та скасування рішень про державну реєстрацію права власності та права оренди, також підлягають задоволенню. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За загальним правилом розподілу судових витрат між сторонами, передбаченим ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. В даній справі судові витрати складаються із витрат у виді судового збору в розмірі 9080 грн. Згідно приписів ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Судом встановлено, що спір у справі виник через недобросовісні дії відповідача [PERSON] та неправомірних дій Великосеверинівської сільської ради, оскільки [PERSON] , зловживаючи своїм правом приватизації, незаконно отримав спірну земельну ділянку, а сільська рада без належної перевірки реалізації [PERSON] права на приватизацію землі за даним видом цільового використання, мала таку можливість, однак розпорядилась земельною ділянкою всупереч вимог земельного законодавства. Відновлення і захист порушеного права держави передбачало ініціювання судового провадження з понесенням органом прокуратури відповідних судових витрат. Незважаючи, що спірна земельна ділянка надана Великосеверинівською сільською радою та в подальшому передана в оренду ФГ «Сакура-12», суд вважає, що за встановлених судом обставин, між діями відповідачів [PERSON] і Великосеверинівської сільської ради та наслідками, що настали, існує причинно-наслідковий зв`язок, зважаючи відсутність заперечень зазначених відповідачів позовних вимог та позиції відповідача ФГ «Сакура-12», за відсутності вини останнього щодо порушення земельного законодавства, суд вважає можливим відступити від принципу пропорційності розподілу судових витрат та необхідністю їх компенсації за рахунок відповідачів [PERSON] та Великосеверинівської сільської ради, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Оскільки платником судового збору у даній справі є Кіровоградська обласна прокуратура, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] та Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області по 4540 грн з кожного на користь Кіровоградської обласної прокуратури в якості відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.13, 14 Конституції України, ст.ст.12, 116, 118, 121, 122, 155, 158 ЗК України, ст.ст.11, 316-319, 321, 373, 387, 388 ЦК України.

Outcome: approved