Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1161-4620 від 24.02.2023 в розмірі 42220 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9520 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32700 грн. При цьому, позивач зазначав, що 24.02.2023 сторони уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1161-4620, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн, строком на 300 календарних днів, базовий період користування коштами 18 днів. Також сторонами передбачено нарахування процентів за користування кредитом, зокрема стандартна процентна ставка становить 3% за кожний день користування кредитом, а у базовий період користування коштами застосовується знижена відсоткова ставка 2,5% за кожний день користування кредитом, після закінчення першого базового періоду. У свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, однак не виконав свої обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 12 червня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 79206,40 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 9520 грн, прострочена заборгованість за процентами 69686,40 грн. Однак, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг товариство частково списало позичальнику частину заборгованості за нарахованими відсотками, тому з [PERSON] на користь товариства просили стягнути прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 9520 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32700 грн, а всього 42200 грн. Представник позивача у позові просив розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність за участі його представника. Представник відповідача адвокат Огойко А.А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідач заперечує сам факт укладання кредитного договору, оскільки договір не підписаний електронним підписом, а грошові кошти відповідач від товариства не отримував. В подальшому після отримання витребуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк» представник відповідача визнав, що [PERSON] дійсно отримав певні грошові кошти на власний рахунок (картку), проте позивач так і не довів що кредитний договір між сторонами був укладений, а кошти позивач отримав саме в рамках дії такого договору. Датою прийняття рішення у даній справі є 20.02.2025, тобто дата складання повного тексту рішення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що 24.02.2023 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № №1161-4620, за умовами якого ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору. Звертаючись до суду з даним позовом, ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» посилалося на те, що через неналежне виконання умов кредитного договору [PERSON] допустив заборгованість, тому позивач просив стягнути з останнього на користь товариства прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 9520 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32700 грн, а всього 42200 грн. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, сторони уклали в електронній формі кредитний договір шляхом приєднання [PERSON] до запропонованих товариством Правил відкриття кредитної лінії № 1161-4620. На виконання ухвали суду позивач надав флеш-носій з оригіналом вищевказаного кредитного договору разом з додатками (а.с.80-83). За умовами цього договору ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит, а він, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Згідно з п. 2.2. кредитного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промоставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Відповідно до п. 4.6. кредитного договору - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом, вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/ або Пільговою процентною ставкою). У п. 10.1 кредитного договору зазначено - Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом за наступними ставками: - промо-ставка 1,75% за перші 18 днів першого базового періоду, пільгова процентна ставка становить 2.50% за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Отже, знижена процентна ставка становить 2.50 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 4.4. зазначено, базовий період складає 18 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Згідно з п.4.5. сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніш останнього дня кожного Базового періоду. Проценти за користування Кредитом вважаються: сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказ коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплаче Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник. Згідно з п.4.8. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 20.12.2023 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника. Пунктом 8.5 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування, визначеного п.4.8 даного Договору. Таким чином, кредитним договором визначено строк його дії до 20.12.2023 року та право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, які припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування, відповідач з умовами кредитного договору та правилами відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства, був ознайомлений під час оформлення заявки на отримання кредитних коштів, шляхом підписання вказаних документів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А 9945. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000 грн. підтверджується довідкою ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування [PERSON] суми кредиту за договором № 1161-4620 від 24.02.2023 за допомогою системи LIQPAY, платіж 2228170178 на платіжну карту № [NUMBER] (а.с.27). Вказане також підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 30.12.2024 про те, що на ім*я [PERSON] у банку емітовано карту [NUMBER] , на яку 24.02.2023 здійснено переказ коштів 12000 грн. («виплата займа кредиткаса») (а.с.85). Отримання вказаних грошових коштів не заперечувалося представником відповідача. Таким чином кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно з умовами кредитного договору, за умовами якого [PERSON] зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за вказаним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, 24.02.2023 відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 12000 грн, у період по 13.03.2023 року, який є пільговим періодом, Товариство нараховувало відсотки за користування коштами згідно відсоткової ставки 1,75 % за кожен прострочений день, а з 14.03.2023 згідно відсоткової ставки 2,5 %, а з 01.04.2023 погодженої між сторонами базової відсоткової ставки 3% за кожен день прострочення. [PERSON] , отримавши кредитні кошти нерегулярно погашав кредит, тому товариство правомірно згідно погоджених вищеописаних умов договору відповідачу нарахувало проценти, таким чином розмір простроченої заборгованість за процентами склав 69686,40 грн, яка нараховувалася до 20.12.2023 року, тобто до закінчення строку дії кредитного договору, після закінчення строку дії договору заборгованість по процентам не нараховувалася. Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно відповідачем не сплачується. Отже, позовні вимоги ТзОВ Укр Кредит Фінанс до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі. Однак, позичальник, скориставшись своїм правом, зменшив розмір простроченої заборгованості за процентами до 32700 грн. Тому, враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зібрані докази вказують на те, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем а9945), направленим товариством на телефонний номер відповідача. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його\~надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. За таких обставин [PERSON] не виконав зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором, а тому з нього на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 9520 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32700 грн (відповідно до вимог ст. 1048, 1056-1 ЦК України), а всього 42200 грн. Щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, то нарахування процентів відбулося згідно з п. 4.6 та 10.1 кредитного договору, протягом строку договору, що визначені в п. 4.8 кредитного договору. Відтак, позивач належним чином довів заявлені позовні вимоги. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено, сплачений при подачі позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved