Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого 48» (18006, м. Черкаси, вул. Солом`янська, 48, ЄДРПОУ 38305744), звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] , в якому утворено ОСББ «Толстого 48» зареєстрованого у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань 10.08.2012 року. Відповідно до п. 2.1 Статуту ОСББ, метою даного об`єднання є забезпечення захисту прав його співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. ОСББ «Толстого 48» здійснює господарче забезпечення своєї діяльності власними силами (шляхом забезпечення), виступає колективним замовником частини комунальних послуг для суспільного їх споживання мешканцями багатоквартирного будинку , а також самостійно здійснює утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, в тому числі, здійснює ремонт приміщень та іншого майна, що перебуває у спільній власності. Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник, зокрема, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансовому утриманні ОСББ «Толстого 48», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ОСББ «Толстого 48» надає послуги з управління будинком відповідно до ст. 5 Закону 1, а саме: утримання вказаного будинку та прибудинкової території до нього, вивіз сміття , прибирання місць загального користування будинку, дератизації, дезінфекції та, нараховує та збирає плату з мешканців квартир за отримані послуги. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачем не укладено. Зазначають, що у період за який утворився борг (з 01 жовтня 2021 рік по 30 вересня 2024 року) рішеннями загальних зборів ОСББ «Толстого 48» періодично визначались розміри та призначення платежів за послуги та утримання будинку та прибудинкової території, а також порядок їх сплати співвласником. Щомісячна сплата на утримання будинку та прибудинкової території з 01 липня 2019 року до 01 грудня 2019 року становила 05 грн. 69 коп. за 1 кв.м., з 01 грудня 2019 року - 04 грн. 70 коп. загальної площі приміщень співвласників, згідно протоколу загальних зборів № 1/19 від 12 червня 2019 року. З 01 жовтня 2023 року і по теперішній час щомісячна сплата на утримання будинку та прибудинкової території становить 06 грн. 20 коп. за 1 кв.м. загальної площі приміщень співвласників, згідно протоколу загальних зборів № 2/23 від 17 вересня 2023 року. У зв`язку з невиконанням боржником своїх обов`язків щодо сплати коштів за комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території у [PERSON] виникла заборгованість, що складається із заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2021 рік по 30 вересня 2024 рік в розмірі 11218 грн. 11 коп., інфляційних втрат за цей же період в розмірі 5038 грн. 50 коп. та 3 % річних в розмірі 1010 грн. 77 коп. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Толстого 48» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 11218 грн. 11 коп., інфляційних втрат за цей же період в розмірі 5038 грн. 50 коп. та 3 % річних в розмірі 1010 грн. 77 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. 29 січня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи без участі представника ОСББ «Толстого 48», проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи та шляхом розміщення Оголошення на веб-сайті «Судова влада». Відзив на позовну заяву подано не було. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Відповіді № 1073161 від 29.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] , з 16.06.1982 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В будинку за адресою: [ADDRESS] утворено ОСББ «Толстого 48» зареєстрованого у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань 10.08.2012 року. Відповідно до п. 2.1 Статуту ОСББ, метою даного об`єднання є забезпечення захисту прав його співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Порядок створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків регулюються ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та їх статутом. Відповідно до п. 3.2. Статуту вищим органом управління об`єднання є Загальні збори. Згідно п. 3.4. Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема, визнання порядку сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. ОСББ «Толстого 48» здійснює господарче забезпечення своєї діяльності власними силами (шляхом забезпечення), виступає колективним замовником частини комунальних послуг для суспільного їх споживання мешканцями багатоквартирного будинку , а також самостійно здійснює утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, в тому числі, здійснює ремонт приміщень та іншого майна, що перебуває у спільній власності. Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник, зокрема, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону 1, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансовому утриманні ОСББ «Толстого 48», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ОСББ «Толстого 48» надає послуги з управління будинком відповідно до ст. 5 Закону 1, а саме: утримання вказаного будинку та прибудинкової території до нього, вивіз сміття, прибирання місць загального користування будинку, дератизації, дезінфекції та, нараховує та збирає плату з мешканців квартир за отримані послуги. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону 1, розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань, засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У період за який утворився борг (з 01 жовтня 2021 рік по 30 вересня 2024 року) рішеннями загальних зборів ОСББ «Толстого 48» періодично визначались розміри та призначення платежів за послуги та утримання будинку та прибудинкової території, а також порядок їх сплати співвласником. Щомісячна сплата на утримання будинку та прибудинкової території з 01 липня 2019 року до 01 грудня 2019 року становила 05 грн. 69 коп. за 1 кв.м., з 01 грудня 2019 року - 04 грн. 70 коп. загальної площі приміщень співвласників, згідно протоколу загальних зборів № 1/19 від 12 червня 2019 року. З 01 жовтня 2023 року і по теперішній час щомісячна сплата на утримання будинку та прибудинкової території становить 06 грн. 20 коп. за 1 кв.м. загальної площі приміщень співвласників, згідно протоколу загальних зборів № 2/23 від 17 вересня 2023 року. Як вбачається з розрахунку боргу [PERSON] з оплати житлово-комунальних послуг кв. [ADDRESS] борг останньої з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року складає 11218 грн. 11 коп. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За положеннями ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів наявності в нього будь-яких претензій до ОСББ «Толстого 48» щодо неналежної якості наданих їй житлово-комунальних послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Сам факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг між ОСББ «Толстого 48» та відповідачем [PERSON] не свідчить про відсутність у останньої обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сімї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. В судовому засіданні встановлено, що ОСББ «Толстого 48» надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, факт надання яких не спростовується відповідачем. Також встановлено, що борг відповідача [PERSON] перед ОСББ «Толстого 48» за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2024 року становить11218 грн. 11 коп. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та розміру тарифів, затверджених рішенням загальних зборів ОСББ «Толстого 48», оформлених протоколами № 2/17 від 12.06.2017 року та № 1/19 від 12.06.2019 року. Відповідачем не надано заперечень проти наданого позивачем розрахунку боргу з оплати житлово-комунальних послуг, а тому, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Толстого 48» заборгованості з оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 11218 грн. 11 коп. Відносно позовної вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] інфляційних втрат в сумі 5038 грн. 50 коп. та 3% річних в сумі 1010 грн. 77 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунків наведених позивачем, інфляційні збитки за період прострочення платежів з 01.10.2021 року по 01.10.2024 року становить 5038 грн. 50 коп. та 3% річних в сумі 1010 грн. 77 коп. Разом з тим, суд звертає увагу, у наведених розрахунках позивачем не враховано положення Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» якими визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію російської федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено до сьогодні. Тобто, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, які були нараховані з 24 лютого 2022 року. Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, було внесено зміни у постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 та установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Суд наголошує, що місто Черкаси та Черкаська область до категорії вказаних територій не належать. Проте, як вбачається з розрахунку інфляційних збитків та трьох відсотків річних, доданих позивачем до позову вказані нарахування здійснювалися позивачем в період з лютого 2022 року по січень 2024 року. Таким чином, на думку суду, розрахунок інфляційних збитків у сумі 5038 грн. 50 коп. та трьох відсотків річних у сумі 1010 грн. 77 коп., наданих позивачем, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та на думку суду, не підлягають до стягнення у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому закономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц. В судовому засіданні встановлено, що на підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано лише Додаткову угоду до Договору № 11102410 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 11.10.2024 року, укладеного між «Центром правової допомоги» та [PERSON] та Акт приймання-передачі наданих послуг № 11102410 до Договору про надання правової допомоги/юридичних послуг № 11102410 від 15.11.2024 року. Інших доказів про надання правової допомоги (Договір про надання правової допомоги, Акт наданих послуг, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю), доказів про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку суду не надано. А тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає з підстав її недоведеності. Також, за звернення до суду з позовною заявою, позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов підлягає частковому задоволенню, а саме задоволенню підлягають 64,97% позовних вимог (11218 грн. 11 коп.х100%/17267 грн.38коп.), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1967 грн. 29 коп. (3028 грн. 00 коп.х64,97%/100%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved