Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

У січні 2025 року керівник Фастівської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] про стягнення на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів в розмірі 4673,30 гривень, витрачених на лікування [PERSON] як потерпілої від злочину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що слідчий відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Фастівської окружної прокуратури здійснював досудове розслідування кримінального провадження № 12023111310002489 від 21.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 03 листопада 2023 року прокурор Фастівської окружної прокуратури затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні 12023111310002489, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.08.2023, про вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та скерував його до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2023, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні 12023111310002489 від 21.08.2023 на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою [PERSON] . Відповідно до листа КПН ФМР «Фастівська БЛІЛ», неповнолітня потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» з 21.08.2023 по 28.08.2023 (7 ліжко/днів). Вартість лікування складає 4763,30 грн. Лікування проводилось закладом згідно з договором з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Вказані кошти оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Понесені витрати не відшкодовано. КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» не використовувала процесуальний порядок повернення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідно до листа Національної служби здоров`я України, між НСЗУ та КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» у 2023 році укладено договір про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1986-Е-123-Р000 від 14.02.2023. Договір укладено за Типовою формою договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 25.04.2018. Цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України в межах кримінального провадження прокурор не заявляв. Витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] у сумі 4673,30 грн не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач правом подання відзиву не скористалась. Керівник Фастівської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі до його електронного кабінету 23.01.2025. Текст судової повістки, відповідно до розписки про її отримання, вручено уповноваженій особі позивача 23.01.2025. Заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі до її електронного кабінету 23.01.2025. Через систему «Електронний суд» представник Національної служби здоров`я України Тарасенко М.С. подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без її участі. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» у судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі до його електронного кабінету 23.01.2025. Текст судової повістки, відповідно до розписки про її отримання, вручено уповноваженій особі 31.01.2025. Представник КНП ФМР «Фастівської БЛІЛ» Дергачова Н.М. подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке. За результатами досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 20.08.2023 року в темну пору доби, близько 23 год 45 хв., водій [PERSON] , керуючи технічно справним мопедом «Honda Tact» без реєстраційного номера, рухалась по дорозі сполученням «Потіївка-Фастів» поза межами населеного пункту в напрямку м. Фастів Київської області, де біля нерегульованого залізничного переїзду здійснила виїзд в кювет прямо по напрямку свого руху, чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, а саме: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ними», чим проявила злочинну самовпевненість, не була уважною під час керування транспортним засобом, не обрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого пасажир мопеду «Honda Tact» неповнолітня [PERSON] , [INFO] отримала тілесні ушкодження, а саме: крайовий перелом основи середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, що утворився дії тупого предмета, і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. 03 листопада 2023 року прокурор Фастівської окружної прокуратури затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні 12023111310002489, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.08.2023, про вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та скерував його до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою [PERSON] . Відповідно до листа КПН ФМР «Фастівська БЛІЛ», неповнолітня потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» з 21.08.2023 по 28.08.2023 (7 ліжко/днів). Вартість лікування складає 4763,30 грн. Лікування проводилось закладом згідно з договором з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Вказані кошти оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Понесені витрати не відшкодовано. КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» не використовувала процесуальний порядок повернення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідно до листа Національної служби здоров`я України, між НСЗУ та КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» у 2023 році укладено договір про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1986-Е-123-Р000 від 14.02.2023. Договір укладено за Типовою формою договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 25.04.2018. Цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України в межах кримінального провадження прокурор не заявляв. Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, що яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалось. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.1995 № 545. Цим Порядком визначено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватись, витрачені на його лікування кошти стягуються із засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнені із засудженого в порядку цивільного судочинства. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Також п. 3 Порядку встановлює, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до Статуту КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ», є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 24.12.2019 року. Згідно з Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1101 від 27.12.2017 року (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є: 1) реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); 2) виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; 3) внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до п. 5 п. п. 14 Положення, НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. З огляду\~на вказані\~приписи чинного\~законодавства та\~встановлені судом\~обставини понесення\~Національною службою\~здоров`я\~України витрат\~на лікування\~ [PERSON] \~як потерпілої\~від злочину\~в розмірі\~4673,30\~гривень суд\~приходить до\~висновку,\~що у\~спірних правовідносинах відповідач має обов`язок відшкодувати повністю витрати на стаціонарне лікування вказаної особи. Оскільки витрати на лікування потерпілого, обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, відповідач не відшкодувала, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення цього позову і стягнення з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів в розмірі 4673,30 гривень, витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] .

Outcome: approved