Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 27 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 3148. Згідно із п. 1 даного договору позивач позичив у відповідача гроші в сумі 30 000 грн. У п. 2 Договору позики зазначено, що [PERSON] зобов`язується повернути готівкою 30 000 грн. або іншим майном в строк за домовленністю сторін по вимозі. 29 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] , який є майновим поручителем за [PERSON] , укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 1550. Відповідно до п. 1 Договору іпотеки в забезпечення своєчасного та належного виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця на підставі договору позики, укладеного між [PERSON] та іпотекодержателем 27.11.2003 р. на суму 30 000 грн. з обумовленим в договорі позики строком повернення боргу по вимозі, іпотекодавець, на умовах, зазначених цим договором, надає в іпотеку , а іпотекодержатель прийняв іпотеку - житловий будинок літ. А, стіни саман, обкладено цеглою, жилою площею 47, 4 кв. м, загальною площею 62,7 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , при ньому є: гараж літ. Б, літня кухня літ. В, сараї літ. Г, Д, Ж, О, Н, туалет літ. К, навіс літ. З, душ літ. Е, навіс літ. Л, вхід у підвал літ. М, навіс літ. Г, ворота № 1, споруди № 2, 3, мостіння № 1 У п. 16 Договору іпотеки вказано, що даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і дія його може бути припинена в разі, зокрема виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором позики. Відповідно до п. 20 Договору іпотеки одночасно з посвідченням цього договору накладається заборона відчуження заставленого нерухомого майна, що є предметом цього договору. На виконання вимог зазначеного пункту договору приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т 29.03.2004 р. накладено заборону на відчуження буд. [ADDRESS] за вказаною вище адресою, зареєстровано в реєстрі під № 117. 12 березня 2010 року [PERSON] виконав свої зобов`язання за Договором позики від 27.11.2003 р. у повному обсязі та повернув [PERSON] кошти у сумі 30 000 грн. Це підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 12.03.2010 р. Згідно із цією розпискою [PERSON] матеріальних претензій до позивача не має та зобов`язується найближчим часом розірвати договір іпотеки. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті [PERSON] подав документи до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. для оформлення спадщини. Відповідно до листа приватного нотаріуса Стадник І.В. № 233/02-14 від 08.04.2024 р. до складу спадщини входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , щодо якого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є складовою частиною Державного реєстру речових прав, 20.10.2005 року зареєстровано арешт (архівний запис) за № 2514919. Незважаючи на свої зобов`язання щодо розірвання Договору іпотеки від 29.03.2004 р., яке підтверджується розпискою від 12.03.2010 р., та вимоги вище зазначеного законодавства України [PERSON] до цих пір не подав відповідні документи до нотаріуса про зняття обтяження з житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку із чим просить визнати іпотеку за іпотечним договором, укладеним 29 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 1550, такою, що припинена; зняти арешт з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 20 жовтня 2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2514919, вилучивши запис про обтяження вказаного житлового будинку наступного змісту: з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2514919; зареєстровано: 20.10.2005 12:03:36 за № 2514919 реєстратором: Перша херсонська державна нотаріальна контора, 73008, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Миру, буд. 37, 0552- 51- 59-93; підстава обтяження: договір іпотеки, 1550, 29.03.2004, Приватний нотаріус, Клименко; об`єкт обтяження: інше, житловий будинок з господарчими та побутовими споруд, і буд., состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 3118215HERSON1, Архівна дата: 13.04.2004, Дата виникнення: 13.04.2004, № реєстра: 3339241, внутр. № 8501432Е25F53В2С6926. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т. від, зареєстрованого в реєстрі за № 3148. Згідно із п. 1 договору позивач позичив у відповідача гроші в сумі 30 000 грн. У п. 2 Договору позики зазначено, що [PERSON] зобов`язується повернути готівкою 30 000 грн. або іншим майном в строк за домовленністю сторін по вимозі. 29 березня 2004 року між [PERSON] (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець), який є майновим поручителем за [PERSON] , укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 1550. Відповідно до п. 1 Договору іпотеки в забезпечення своєчасного та належного виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця на підставі договору позики, укладеного між [PERSON] та іпотекодержателем 27.11.2003 р. на суму 30 000 грн. з обумовленим в договорі позики строком повернення боргу по вимозі, іпотекодавець, на умовах, зазначених цим договором, надає в іпотеку , а іпотекодержатель прийняв іпотеку - житловий будинок літ. А, стіни саман, обкладено цеглою, жилою площею 47, 4 кв. м, загальною площею 62,7 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , при ньому є: гараж літ. Б, літня кухня літ. В, сараї літ. Г, Д, Ж, О, Н, туалет літ. К, навіс літ. З, душ літ. Е, навіс літ. Л, вхід у підвал літ. М, навіс літ. Г, ворота № 1, споруди № 2, 3, мостіння № 1. У п. 16 Договору іпотеки вказано, що даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і дія його може бути припинена в разі, зокрема виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором позики. Відповідно до п. 20 Договору іпотеки одночасно з посвідченням цього договору накладається заборона відчуження заставленого нерухомого майна, що є предметом цього договору. На виконання вимог зазначеного пункту договору приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т 29.03.2004 р. накладено заборону на відчуження буд. [ADDRESS] за вказаною вище адресою, зареєстровано в реєстрі під № 117. Відповідно до розписки від 12.03.2010 р., [PERSON] виконав свої зобов`язання за Договором позики від 27.11.2003 р. у повному обсязі та повернув [PERSON] кошти у сумі 30 000 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, .державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №373335445 від 08.04.2024 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 20.10.2005 року зареєстровано арешт (архівний запис) за № 2514919, реєстратором: Перша херсонська державна нотаріальна контора, 73008, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Миру, буд. 37, 0552- 51- 59-93; підстава обтяження: договір іпотеки, 1550, 29.03.2004, Приватний нотаріус, Клименко; об`єкт обтяження: інше, житловий будинок з господарчими та побутовими споруд, і буд., состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 3118215HERSON1, Архівна дата: 13.04.2004, Дата виникнення: 13.04.2004, № реєстра: 3339241, внутр. № 8501432Е25F53В2С6926. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У ст. 3 Закону №898-ІV визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою (ст. 4 Закону №898-ІV). Іпотека припиняється у разі, зокрема припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст. 17 Закону №898-ІV ). Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Право застави припиняється у разі , зокрема припинення зобов`язання, яке нею забезпечене (п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Так відповідно до розписки від 12.03.2010 р., [PERSON] виконав свої зобов`язання за Договором позики від 27.11.2003 р. у повному обсязі та повернув [PERSON] кошти у сумі 30 000 грн. Однак [PERSON] не надав нотаріусу повідомлення про погашення позики та припинення Договору іпотеки від 29.03.2004 р., або відповідні документи до нотаріуса про зняття обтяження з житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року №296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. Відповідно до ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За положеннями ч. 1 ст. 593ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12\~15, 20 ЦК України), можна зробити висновок про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04.02.2015 року у справі № 6-243цс14. Під час застосування вищенаведених норм права слід також врахувати правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3, абз. 2 і 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частини 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п.4 ч.1ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Згідно ч.3ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Відповідно до ч.1ст.31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. У відповідності до вимог статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із частиною другою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги, що [PERSON] виконав основне зобов`язання за договором позики від 27.11.2003р. в повному обсязі, що є свідчення про припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню визнання іпотеки такою, що припинена, а наявність арешту (обтяження), накладеного на нерухоме майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно позивача суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved