Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] прийняла. У свою чергу мати [PERSON] також прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , якій належало спірне домоволодіння. Однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Майструк Н.Р. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позов підтримала (арк. спр.201). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.200). Процесуальні дії у справі 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 20 січня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку із ненадходження витребуваних судом доказів. 05 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є дочкою [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження, про укладення шлюбу (арк. спр.10,11). 12 березня 1991 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право дочці [PERSON] , про що свідчить копія заповіту (арк. спр. 13 на звороті). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.12). У період\~з 1986\~до 1995\~року та\~на день\~смерті [PERSON] \~(голова\~домогосподарства) була зареєстрована та проживала в належному їй домоволодінні в [ADDRESS] , про що свідчать довідки видані на підставі погосподарського обліку №542,543,544 від 11 листопада 2024 року, №554 від 03 листопада 2024 року, №371,372 від 26 грудня 2024 року (арк. спр. 48,49,75,76). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня, про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк. спр. 30). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 85\~388,00 гривень (арк. спр. 29). До складу домоволодіння входять: житловий будинок 1957 року забудови, веранда 1957 року забудови, літня кухня, веранда 1968 року забудови, погріб 1940 року забудови. Вказана обставина також підтверджується інформацією технічних паспортів на житловий будинок (арк. спр. 14-28). Даними спадкової справи №282-2017підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. 19 вересня 2018 року нотаріус видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 60-73). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб (арк. спр.9). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.13). На день\~смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті була зареєстрована [PERSON] , про що свідчить довідка №880 від 23 червня 2022 року (арк. спр. 48 на звороті). Даними спадкової справи №66/2022 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою позивача [PERSON] та 28 жовтня 2022 року нотаріус видав [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с-щі Муровані Курилівці та земельну ділянку. 17 жовтня 2024 року нотаріус видав [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в [ADDRESS] . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 82-197). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 16 грудня 2024 року (арк. спр. 31). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1217, 1223, 1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. На підтвердження\~права власності\~спадкодавця \~ [PERSON] \~на спірний\~будинок позивач\~надала суду\~довідку Новоушицької\~селищної ради\~від 03\~листопада 2024\~року,\~видану на\~підставі записів\~погосподарських книг,\~які велися\~на підставі\~Вказівок по\~веденню погосподарського\~обліку в\~сільських Радах\~народних депутатів,\~затвердженими Центральним\~статистичним управлінням\~СРСР 13\~квітня 1979\~року за\~№ 112/5, а згодом - аналогічних Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та відповідачем не заперечується, а тому відповідно домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку прийняла [PERSON] в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак за життя [PERSON] не було видано свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння. Водночас позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, в порядку статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини та їй нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутності інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved