Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з\~\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 13.12.2023 року було укладено кредитний договір (оферти) №13.12.2023-100000990. Відповідно до договору №13.12.2023-100000990 від 13.12.2023 та квитанції про перерахунок коштів, [PERSON] 13.12.2023 року отримав кредитні кошти у розмірі 13 000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 25 740,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13 000 грн., по процентам в розмірі 12 740, 00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2024 року вищезазначену цивільну справу направлено за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 року справи прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст.128ЦПК України\~ причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 13.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» [PERSON] \~було укладено кредитний договір № 13.12.2023-100000990, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 13.12.2023 року та заявки від 13.12.2023 року, які підписано шляхом застосування цифрового власноручного підпису та одноразового ідентифікатора. Сторони уклали договір на наступних умовах: сума кредиту - 13 000 грн. строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; процента ставка «Економ» фіксована незмінна процента ставка 2% за 1 день користування кредитом; процента ставка «Стандарт» -фіксована незмінна процента ставка у розмірі 2,5% за один день користування кредитом [PERSON] був ознайомлений з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 13.12.2023-100000990 від 13.12.2023 та паспортом споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості заборгованість відповідача становить у розмірі 25 740,00 грн., що складається з: - 13 000 грн. (основний борг) - 12 740 грн. (проценти). Частиною першою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.4 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно ч. 2\~ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 740 грн. та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved