Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що з 08 березня 2013 року по 29 грудня 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Ще до реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю, і [INFO] в них народилася дитина [PERSON] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю, з нього, як батька, були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. 23. 09. 2019 року відповідачка уклала новий шлюб, у якому народився [PERSON] , [INFO] . У період з 2021 року по осінь 2023 року [PERSON] неодноразово залишала малолітнього [PERSON] на малолітню [PERSON] без догляду дорослих, а сама виїжджала у невідомих напрямках. 17. 01. 2024 року відповідачка знову залишила дітей без нагляду у м. Кривий Ріг, діти були виявлені працівниками поліції і доставлені у лікарню. Він, як батько [PERSON] , забрав доньку і привіз її до місця свого проживання у [ADDRESS] . На даний час дитина знаходиться його повному його утриманні, має окрему кімнату, забезпечена усім необхідним шкільним приладдям, навчається у 6 класі Стовп`язької гімназії. Разом з ними мешкають бабуся та дідусь, які також приділяють їй достатньо уваги, турботи, у сім`ї дружні, теплі стосунки. Мати не цікавиться життям дитини, не відвідує її, утриманням та забезпеченням не займається, підстави для стягнення на її користь аліментів на утримання відсутні. Йому стало відомо, що [PERSON] покинула і свого третього чоловіка, забрала [PERSON] зі школи, і разом з малолітнім [PERSON] виїхала до свого нового співмешканця у м. Ізмаїл Одеської області. [PERSON] не була протягом 2023- 2024 року влаштована у навчальний заклад, співмешканець [PERSON] виявився наркозалежною особою, 25. 12. 2023 року відповідачка без супроводу дорослих відправила [PERSON] маршруткою до м. Києва, де її зустріла рідна тітка і привезла у с. Стовп`яги до батька. Дитина перебувала у стресовому стані, але відповідачка приїхала, знову забрала дитину і привезла у с. Баришівка. Через деякий час новий співмешканець [PERSON] забрав її та дітей у м. Кривий Ріг, поселив у будинку своєї матері і виїхав у військову частину. В подальшому [PERSON] покинула будинок співмешканця, залишила дітей на [ADDRESS] і вибула у невідомому напрямку, таким чином діти у темну пору доби залишилися на вулиці, звідки їх забрала поліція і привезла у лікарню. На відповідачку було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, дітей забрали батьки. На даний час відповідачка покинула територію України та виїхала до Республіки Польща, більше до дитини не поверталася. Просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] на користь [PERSON] , позбавити відповідачку батьківських прав на дитину, і стягнути з неї аліменти на утримання доньки [PERSON] на його користь у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку до повноліття дитини. В судовому засіданні 29. 10. 2024 року позивач підтримав свої вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі на тих підставах, що вказані у позовній заяві. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином на сайті Баришівського районного суду, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Дівичківської сільської ради Бориспільського району Київської області до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, у заяві просить розглянути справу за їх відсутності, повідомив, що надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав не може у зв`язку з наявністю спору про місце проживання дитини. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що коли він дізнався про те, що його донька [PERSON] була покинута разом сі своїм 3-річним братом на вулиці незнайомого їй міста Кривого Рогу своєю матір`ю, він відразу виїхав та забрав її, брата [PERSON] забрав його батько, мати дітей вибула в невідомому напрямку. Донька йому розповіла, що вона була для свого брата як матір, оскільки остання взагалі не займалася їх вихованням, зловживала спиртними напоями, влаштовувала своє особисте життя. Вона постійно переїжджала на інше місце, ніде не навчалася, поки жила з матір`ю, в даний час ходить до школи, мешкає разом з ним та його батьками. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю позивача, після розлучення її онука [PERSON] мешкала зі своєю матір`ю, у 2023 році відповідачка вивезла дітей в м. Ізмаїл, де дитина не відвідувала школу, не мала достатньо одежі та їжі, після чого у 2024 році привезла [PERSON] до них на один день і поїхала у м. Кривий Ріг, де дітей на вулиці вночі знайшла поліція. На даний час [PERSON] мешкає разом з батьком у їх будинку, вчиться у гімназії, забезпечена усім необхідним, мати не цікавиться дитиною, матеріальної допомоги не надає, не телефонує, в житті доньки участі не приймає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року, а у зареєстрованому шлюбі - з 08 березня 2013 року по 29 грудня 2019 року, від якого [INFO] народилася дитина [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28. 11. 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивач вказує на те, що 17. 01.2024 році йому стало відомо про те, що [PERSON] покинула неповнолітню доньку [PERSON] та її малолітнього брата [PERSON] , 2021 р. народження без нагляду у м. Кривий Ріг, де діти були виявлені працівниками поліції вночі на вулиці і доставлені у лікарню. Він, як батько [PERSON] , забрав доньку і привіз її до місця свого проживання у [ADDRESS] , [PERSON] забрав його батько. На даний дитина проживає разом з ним, знаходиться на повному його утриманні, відповідачка дитиною не цікавиться, не утримує її, тому він просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання доньки, та стягнути з відповідачка аліменти на його користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку. Вказані обставини підтверджені Актами обстеження матеріально - побутових умов, складених Службою у справах дітей, старостою Стовп`язького старостинського округу Н. Єфименко від 02. 2024 року, з якого вбачається, що дитина проживає разом з позивачем та його батьками, знаходиться на повному утриманні батька [PERSON] , має окрему кімнату, навчається у Стовп`язькій гімназії, висновком органу опіки та піклування Дівичківської сільської ради Бориспільского району Київської області. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів у зв`язку з тим, що дитина тривалий час проживає разом з ним і перебуває на його повному утриманні, та стягнути аліменти на його користь з матері дитини - відповідачки по справі. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит Служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровська область від 15. 03. 2024 року 18. 01. 2024 року до служби у справах дітей Тернівської районної у місті ради надійшло повідомлення з відділення поліції № 5 щодо родини [PERSON] , [INFO] . З листа стало відомо, що у відділенні поліції № 5 було зареєстровано повідомлення про виявлення малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , біля будинку по [ADDRESS] без догляду батьків. 17. 01. 2024 року інспекторами СЮП ВП № 5 малолітні діти були доставлені та перебували в КНП «Криворізька міська лікарня№ 16». 19. 01. 2024 року до служби у справах дітей з`явилися батьки малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які надали письмові заяви, що забирають своїх малолітніх дітей з лікарні та будуть мешкати за місцем своєї реєстрації, дітей повернуто на виховання батькам. З аналогічної довідки від 01. 02. 24 року начальнику СС виконавчого комітету Дівичківської сільської ради Т. Сушко вбачається, що місце знаходження матері дітей не відомо, обстеження умов її проживання у зв`язку з цим здійснити на даний час неможливо. Згідно повідомлення Криворізького РУП ВП № 5 ГУНП в Дніпропетровській області від 22. 04. 2024 року на гр. [PERSON] складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та направлено на розгляд Тернівського районного суду м. Кривий Ріг. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05. 02. 2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 1 ст. 184 КУпАП. З відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 02. 07. 2024 року вбачається, що в період з 17. 01. 2024 року по 16. 07. 2024 року [PERSON] перетинала державний кордон на виїзд 21. 01. 2024 року та 25. 04. 2024 року. З огляду на те, що відповідачка нехтує своїми батьківськими правами, кинула неповнолітню дитину без догляду напризволяще, тривалий час не утримує її, не цікавиться її життям, здоров`ям, не проявляє турботи про доньку, покинула територію України не потурбувавшись про долю дитини, позивач просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Частина 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30. 03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2018 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішення такого питання. Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Дівичківської сільської ради Бориспільського району Київської області не визначилася зі своєю позицією щодо заявленого позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] , віддала вирішення цього питання на розсуд суду, мотивуючи це тим, що між батьками існує спір про місце проживання дитини. Проте доказів такого спору суду надано не було, тому суд вважає, що третя особа ухилилася від свого обов`язку надання висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, тому суд вирішує справу на підставі зібраних у своїй сукупності доказів, тим більше, що зазначений висновок має лише рекомендаційний характер. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, нехтує нею, до доньки, її долі, виховання, навчання і духовного розвитку проявляє байдужість, самоусунулася від утримання дитини, не піклується про її здоров`я, що негативно впливає на її моральних розвиток, покинула дитину під час російської воєнної агресії, і дитина опинилася у небезпечному становищі з можливою загрозою для життя та здоров`я. Враховуючи обставини справи, те, що позовні вимоги доведені належними та достатніми доказами, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved