Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

16 червня 2023 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , Шосткинської міської ради Сумської області, в якому просить: - встановити факт постійного не проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті та не прийняття у зв`язку із цим, нею спадщини; - визначити для [PERSON] додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті виявилось, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1999 батько позивача мав на праві спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] (далі - Квартира-1). Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не є зареєстрованим, а тому про наявність батькової частки позивачу відомо не було. За\~ життя 07 грудня 2012 року батько склав заповіт, яким заповідав [PERSON] усе своє майно. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Однак на час смерті [PERSON] з ним разом була зареєстрована відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] як спадкоємець за заповітом, не може вважатись такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживала разом із спадкодавцем, а у передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця не подала нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини, а отже вона не набула права на неї, тобто є такою, що не прийняла спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON] хоча і була зареєстрована у Квартирі-1 разом зі спадкодавцем, але з 2010 року постійно мешкає в місті Москва Російської Федерації. Позивач зазначає, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з причини того, що не знала про наявність нерухомого майна у батька. При зверненні позивача до нотаріуса їй було відмовлено у прийнятті заяви по отриманню спадщини у зв`язку з тим, що остання пропустила шестимісячний строк на її подання про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час, дату та місце його проведення повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце його проведення повідомлялась судовою повісткою, яка направлялась рекомендованим листом з повідомленням на адресу її зареєстрованого місця проживання, але була повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв, або клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надала. (а.с.49, 50) Представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області Кравчук Костянтин Павлович в судове засідання не з`явився, але надав заяву у якій просить провести судове засідання за його відсутності, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду. (а.с.51, 52) Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 29 серпня 1962 року, місце реєстрації м. Шостка Сумської області, міськ ЗАГС, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 серпня 1962 року зроблено відповідний запис за №568, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.6) Як вбачається, із фотокопії свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 14 квітня 1989 року, місце реєстрації відділ ЗАГС Шосткинського міськвиконкому Сумської області, вбачається, що [PERSON] ,. [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 14 квітня 1989 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей день зроблено запис за №231. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] . (а.с.7) Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 26 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, [PERSON] помер [INFO] , про що 26 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис №787. Місце смерті: місто Шостка Сумської області. (а.с.8) Як вбачається із фотокопії довідки, виданої Комунальним підприємством Шосткинське міськрайонне Бюро технічної інвентаризації 23 березня 2023 року за №422, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. (а.с.9) Згідно із фотокопією свідоцтва про право власності на житло, виданого за розпорядженням від 18 січня 1999 року за №710 Житлово-комунального відділу ВАТ ШЗХР квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] 1/4 доля, [PERSON] 1/4 доля, [PERSON] 1/4 доля, [PERSON] 1/4 доля. (а.с.10) Відповідно до заповіту, складеного 07 грудня 2012 року та посвідченого державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори Петіною Г.І., [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, яке буде належати йому, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] . (а.с.11) З довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дизайн» 13 червня 2023 року за №58, вбачається, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. За цією адресою був зареєстрований [PERSON] з 29.09.1971 по день смерті [INFO] , а також разом з ним на день його смерті були зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] (а.с.13) З Акта №39 від 14.06.2023 вбачається, що сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в квартирі [ADDRESS] , відповідача [PERSON] з 2010 року. (а.с.14) Аналогічна інформація міститься в довідці виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Дизайн» 14 червня 2023 року. (а.с.15) З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої державним нотаріусом Першої Шосткинської державної нотаріальної контори Бевз І.М. від 31 січня 2024 року за №30/01-16, вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру та алфавітних книг спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] ніким не заводилась. Дані про його спадкоємців відсутні. (а.с.25) Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадщина відкривається після смерті особи. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках ї є дружина ( чоловік ), діти, батьки померлого. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України необхідним є встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Згідно з п. 3.21, 3.22 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Положення частини третьої статті 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (Постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17, від 12 січня 2022 року у справі №446/53/16-ц). Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №937/10434/19-ц, від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17-ц та від 27 лютого 2019 року у справі №471/601/17-ц). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Способи захисту цивільних прав визначені ст. 16 ЦК України, відповідно до абз. 12 якої, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту неприйняття відповідачем спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з не проживанням відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення та дозволяє їй реалізувати право на оформлення спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, Верховний Суд у постанові прийнятої 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зазначив, що\~ поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на думку суду наведені причини пропуску строку прийняття спадщини позивачем є поважною причиною. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач заперечення проти\~ позову не подав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій №1166878505 від 14.06.2023, №1166881177 від 11.06.2023 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у загальному розмірі 2147 гривень 20 копійок. (а.с.1, 2) З врахуванням зазначеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок.

Outcome: approved