Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] ,\~ [INFO] , та стягнути аліменти. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , рішенням Марганецького міського суду від 19.06.2023 року позбавлений батьківських прав. У 2023 році органом опіки та піклування вже подавалася позовна заява до Марганецького міського суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] надали шанс належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, а саме: займатися вихованням та розвитком дитини, належно піклуватися про свою доньку. Але нажаль відношення [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилося. Мати продовжувала зловживати алкоголем, а потім взагалі самоусунулася від виховання та утримання дитини. Згідно інформації поліції 03.11.2023 року за неналежним чином виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] було складено повторно протягом року протокол за ст.184 ч.2 КУпАП. Згідно характеристики з КЗО «Марганецький навчально-реабілітаційний центр» ДОР», [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] . [PERSON] має все необхідне для життя. Бабуся піклується про дівчинку. Мати з дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. Прийом до лікаря відбувається в присутності батька та бабусі, рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі. Мати участі не приймає. З пояснень свідків з`ясовано, що мати, [PERSON] проживає в м.Нікополь, вихованням доньки не займається, матеріально не допомагає, життям дитини не цікавиться, до дитини не приходить. Рішенням Марганецького міського суду від 08.08.2016 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти у вигляді частини її заробітку (доходу), яка визначається судом, але не меншої, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, який буде призначений, задля утримання дитини [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивача пояснила, що до суду вже подавався позов про позбавлення відповідачки батьківських прав, їй надавався шанс, але вона не виправилася. Вживала алкоголь, відносно неї складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Мати життям дитини не цікавиться, матеріально не утримує, не допомагає. Дитина мешкає з бабусею 1 рік і 2 місяці, бабуся про неї піклується. Просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона мешкає в м.Нікополі, іноді приїздила до дитини, яка проживає з бабусею в м.Марганець, передавала пакети. Приїздила не часто, оскільки боїться свого колишнього чоловіка. Вона разів шість передавала пакунки, їжу, одяг, зошити; коли дитина захворіла, телефонувала лікарю. Дитина повинна жити з матір`ю, бабуся хоче лише отримувати кошти при оформленні опіки. Вважає, що дитині буде краще з нею. Свекруха дитину їй не дає, не дає і спілкуватися з нею. Розглянувши справу, суд встановив такі обставини. [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). 03.11.2022 року [PERSON] надала начальнику служби у справах дітей [PERSON] зобов`язання, у якому вона попереджена про те, що у разі невиконання нею батьківських обов`язків її буде позбавлено батьківських прав (а.с.8). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 року [PERSON] позбавленно батьківських прав у відношенні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 року у справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] батьківських прав не позбавлено з огляду на те, що вона змінила\~своє життя,\~отримала сприятливі\~відгуки від\~сусідів,\~позитивні характеристики\~з місця\~проживання та\~зайнятості,\~має \~житло і\~всі необхідні\~умови для\~проживання дитини\~та її\~розвитку(а.с.11-13). За інформацієюВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 03.11.2023 року за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] було складено повторно протягом року адміністративний протокол за ч.2 ст.184 КУпАП, який направлено на розгляд до суду (а.с.15). Згідно характеристики вихованки КЗО «Марганецький навчально-реабілітаційний центр» ДОР» [PERSON] , [INFO] , дівчинка виховується у неповній сім`ї, опікуном є мама [PERSON] , але дитина проживає разом із бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має все необхідне для життя. Бабуся піклується про дівчинку. Мати з дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не приймає (а.с.20). За інформацією КНП «Марганецький ЦПМСД», [PERSON] , [INFO] , має декларацію з лікарем [PERSON] . Прийом у лікаря відбувається у присутності батька та бабусі, рекомендації лікаря виконуються у повному обсязі. Мати участі не приймає (а.с.21). Згідно письмовий пояснень [PERSON] , її син [PERSON] разом з [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час її син, [PERSON] , позбавлений батьківських прав відносно доньки, а з листопада 2023 року її онука мешкає разом з нею. Вихованням та навчанням дитини вона займається одна. Матір [PERSON] життям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, до доньки жодного разу не приходила (а.с.22). Згідно письмових пояснень [PERSON] , вихованням дитини [PERSON] , [INFO] , займається її свекруха [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини, [PERSON] , з минулого року участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, мешкає окремо в м.Нікополь, з невідомим їй чоловіком. Дитина з самого малечку знаходиться з свекрухою [PERSON] , яка її доглядає, виховує, лікує. [PERSON] доньку вже давно не провідує (а.с.24). 05.07.2024 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] . У висновку вказано, що батько дитини, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , а відносно [PERSON] за неналежне виконання батьківських обов`язків працівниками поліції складалися адміністративні протоколи за ст.184 КУпАП. З пояснень свідків вбачається, що мати, [PERSON] проживає в м.Нікополь, вихованням доньки не займається, матеріально не допомагає, життям дитини не цікавиться, до дитини не приходить (а.с.24). 22.12.2023 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » і в шлюбі народила трійню, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.38, 46-48). У липні 2024 року Управлінням гуманітарної політики Нікопольської міської ради видано посвідчення багатодітної сім`ї, де вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] , діти: [PERSON] , 2024 року народження, [PERSON] , 2024 року народження, та [PERSON] , 2024 року народження (а.с.36). Згідно довідки, виданої Благодійним фондом «Нове Джерело» 01.03.2024 року, [PERSON] працює волонтером у фонді БО БФ «Нове Джерело» з 01.08.2023 року на добровільній основі, за час виконання волонтерської діяльності зарекомендувала себе як порядна та надійна людина. Сумлінно виконувала свої обов`язки (а.с.37). Згідно постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Судом встановлено, що 15.01.2024 року о 19.30 годині [PERSON] , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку з дружиною, вході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру (а.с.59). Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2024 року провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст.184 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.57). Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , родина складається з: [PERSON] , [INFO] мати; [PERSON] , [INFO] чоловік; [PERSON] , [INFO] донька (вдома з бабусею); [PERSON] , [INFO] батько [PERSON] , позбавлений батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] рішенням Марганецького міського суду від 19.06.2023 року; [PERSON] , [INFO] син, мати позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина рішенням Марганецького міського суду від 08.08.2016 року; [PERSON] , [INFO] син, мати позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина рішенням Марганецького міського суду від 08.08.2016 року; [PERSON] бабуся [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] донька; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] син. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Бабуся з жовтня 2023 року займається вихованням, доглядом за дитиною, матеріально її забезпечує. Сім`я перебуває у СЖО та охоплюється соціальною послугою соціальний супровід. Родину взято під соціальний супровід з такими проблемами: є ризик неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю щодо [PERSON] , оскільки [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.66-70). В ході судового розгляду буди допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є бабусею [PERSON] , дитина проживає у неї вже більше чотирьох років. [PERSON] поїхала до м.Дніпро, часто пиячила, тому вона забрала дитину. Живуть на пенсію та доходи від підробітку. До сьогоднішнього дня [PERSON] не дає грошей на дитину. У вересні чи серпні приїздила та привезла пакунок з продуктами, з гуманітаркою. [PERSON] не хоче розмовляти з [PERSON] , не бажає з нею жити. [PERSON] погана матір. Свідок [PERSON] , старший інспектор ювенальної поліції, суду пояснив, що [PERSON] він знає давно, вона постійно вживала алкоголь, часто дитину залишала саму навіть вночі. На неї складалися адміністративні протоколи. Останній раз [PERSON] з дитиною бачив у минулому році. [PERSON] дитина під дощем гралася в піску, була легко вдягнена, її забрала бабуся. [PERSON] забезпечує бабуся. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] він знає з дитинства, [PERSON] також знає з дитинства. [PERSON] проживає з бабусею. Вони мешкають по сусідству з матір`ю колишнього чоловіка [PERSON] та ним. [PERSON] до [PERSON] не пускають. Вона приїздила та передавала пакунки, однак від неї нічого не хочуть брати. [PERSON] чоловік [PERSON] кричить, не пускає, навіть бив дитину. Зараз [PERSON] проживає окремо від матері та дитини. [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння не бачив. Матір дитину любить і дитина матір. [PERSON] залякує дитину та каже, що якщо що, розкаже батькові. Він не знає, чому забрали дитину, від [PERSON] передачок він багато передавав, десь кожного місяця. Перед Новим роком десь тричі передавав харчування, речі. Судом було повторно допитано в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що коли [PERSON] була вагітна, вона жодного разу не приходила до них, один раз приходила до них та приносила гостинці. Їй ніхто не дає грошей на дитину, вона водить дитину до лікаря, на щеплення. Дитина ходить до центру ЮНІСЕФ, займається три рази на тиждень, готується до школи. У жовтні вона забрала дитину, бо [PERSON] випивала. [PERSON] їй казала, що коли проживала з мамою, то мама часто була п`яна. Говорила, що ходила в піцерію з якимось [PERSON] . Також казала, що не хоче до мами, боїться. [PERSON] мешкає з нею 4 роки та 7 місяців. Останній раз [PERSON] приходила в серпні 2024 року. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вивчивши всі обставини справи, враховуючи показання свідків та думку спеціалістів служби у справах дітей, суд приходить до переконання що у найкращіх інтересах дитини буде проживання та розвиток її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а саме з бабусею та під її опікою. Так, суд зважає на те, що орган опіки та піклування двічі протягом двох років поспіль звертався до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги достатньо вагомими підставами, а саме: [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, зокрема: вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, життям дитини не цікавиться, зловживає алкогольними напоями. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] . За рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 року [PERSON] батьківських прав не позбавлено з огляду на те, що вона змінила своє життя, отримала сприятливі відгуки від сусідів, позитивні характеристики з місця проживання та зайнятості, має житло і всі необхідні умови для проживання дитини та її розвитку. Однак, як встановлено судом, життя [PERSON] не відрізняється стабільністю: періоди благополуччя змінюються періодами життєвих претурбацій, що може негативно вплинути на психіку дитини. Житло відповідачки і всі необхідні умови для проживання дитини та її розвитку не сталися в нагоді [PERSON] , оскільки дитина так і залишилась проживати з бабусею, і для матері, з її новим життям, виявилася зайвою. Так, 22.12.2023 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і в шлюбі народила трійню. Сім`я проживає в місті Нікополі Дніпропетровської області і перебуває під соціальним супроводом. Родину взято під соціальний супровід з такими проблемами: є ризик неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю щодо [PERSON] , оскільки [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, родина має ознаки неблагополучної, оскільки [PERSON] 15.01.2024 року о 19.30 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку з дружиною, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. [PERSON] , якій у жовтні 2024 року виповнилось шість років, більшу частину свого життя проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і матері своєї майже не знає. Бабуся займається вихованням, доглядом за дитиною, матеріально її забезпечує. Відповідачка не надала суду достатніх доказів того, що вона піклувалась про [PERSON] , матеріально допомогала, намагалась приймати участь у вихованні дитини, цікавилась її життям, проблемами. [PERSON] , хоча на словах і виявляє бажання, щоб [PERSON] проживала з нею, однак, зусиль для цього не доклала, посилаючись на тяжкий перебіг вагітності. Суд вважає, що вилучити шестирічну дитину зі звичного оточення і помістити її в родину, де є мало знайомий їй дядько та троє немовлят, буде психічною травмою для такої дитини. Відповідачка не зможе приділяти [PERSON] достатньо уваги, щоб дитина краще адаптувалась в новому оточенні. З урахуванням\~викладеного,\~всіх обставин\~даної справи,\~з урахуванням\~висновку виконкому\~Марганецької міської\~ради,\~суд вважає,\~що\~ [PERSON] \~слід позбавити\~батьківських прав\~по відношенню\~до дитини:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , тому що вона тривалий час нехтувала своїми батьківськими обов`язками, життям дитини не цікавилася, матеріально не забезпечувала, умов для життя та розвитку дитини не створила, і не доклала зусиль, аби повернути дитину. Стаття 27\~Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини\~регламентують,\~що інтереси дитини необхідно\~забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути\~серед тих, хто\~першим одержує\~захист і допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу\~\~її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~ За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідачка є матір`ю трьох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з неї аліменти на утримання [PERSON] до її повноліття в розмірі 1/8 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 08.07.2024 року дня звернення позивача до суду з позовом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved