Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (далі Товариство) звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 39053 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором № ID 4043348 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі як № ID 4868725) у розмірі 15\~449 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1249 грн заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості, 4200 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати; за кредитним договором № IU 2519680 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі як № IU 6081174) у розмірі 23604 грн, з яких: 15300 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1878 грн заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості, 6426 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати; а також понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 3028 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн та 5857,95 грн. Позов мотивований тим, що 19.06.2021 та 14.06.2021 року між Товариством та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної мережі (дистанційних засобів) було укладено вище вказані електронні договори кредитної лінії/позики, додатки та додаткові угоди до яких є їх невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами. Кредитні договори було підписано шляхом використання електронного підпису унікальним одноразовим ідентифікатором (otp-паролем). За умовами кредитних договорів позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування кредитні кошти, які зобов`язувався повернути у строки, визначені в кредитних договорах, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договорами. Товариство свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредитні кошти у визначених кредитними договорами розмірах. Однак [PERSON] свої зобов`язання за укладеними договорами перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яку Товариство просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 30.08.2024 дану справу передано на розгляд за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2024 справу передано за підсудністю на розгляд до Полонського районного суду Хмельницької області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полонського районного суду Хмельницької області від 26.12.2024 головуючим по справі визначено суддю Горщара А.Г. Відповідно до ухвали судді Полонського районного суду від 27.12.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надсилалась позивачем цінним листом 24.07.2024. [PERSON] копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження надіслані судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернутий на адресу суду з відміткою поштового відділення Укрпошти від 21.01.2025, що адресат відсутній за вказаною адресою, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Встановлено, що 19.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю\~\~«Інстафінанс» та [PERSON] \~\~ було укладено договір кредитної лінії за № ID4043348 (в інформаційно - телекомунікаційній системі компаній за № ID4868725), з лімітом кредитної лінії у розмірі 21700 грн., потенційний ліміт кредитної лінії 20000 грн., сума кредиту 10000 грн, з процентною ставкою у розмірі 1,78% в день, зі строком оплати 7 днів, датою повного погашення 26.06.2021, орієнтовною загальною вартістю кредиту: 11249 грн, також, сторонами погоджена плата за організацію продовження кредиту, розмір якої становить 1190 грн за 7 днів продовження, 2310 грн за 14 днів продовження, 4800 грн за 30 днів продовження,\~ якщо сплачується до обробки запиту на продовження; та плата за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати у розмірі 2100 грн за 7 днів продовження (а.с.10 зворот-13). 14.06.2021 між Товариством та відповідачем\~\~ було укладено договір кредитної лінії за № IU2519680 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі як №IU6081174), з лімітом кредитної лінії у розмірі 18700 грн., потенційний ліміт кредитної лінії 20000 грн., сума кредиту 14000 грн, з процентною ставкою у розмірі 1,77% в день, зі строком оплати 7 днів, датою повного погашення 21.06.2021, орієнтовною загальною вартістю кредиту: 15739 грн, також сторонами погоджена плата за організацію продовження кредиту, розмір якої становить 1666 грн за 7 днів продовження, 3234 грн за 14 днів продовження, 6720 грн за 30 днів продовження,\~якщо сплачується до обробки запиту на продовження; та плата за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати у розмірі 2940 грн за 7 днів продовження (16-18). Згідно п. 3.2 та п.3.2.1 Загальних умов укладених кредитних договорів, якщо позичальник вирішив збільшити суму кредиту або одержати додатковий кредит, позичальник повинен подати відповідний запит кредитодавцю і сторони повинні укласти відповідну додаткову угоду до спеціальних умов кредиту, або укласти новий договір кредитної лінії. Так, 18.06.2021 між Товариством та [PERSON] була укладена Додаткова угода №АМ6403561 до спеціальних умов короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № IU 2519680, з лімітом кредитної лінії у розмірі 18700 грн., сума кредиту 1300 грн, з процентною ставкою у розмірі 3,56% в день, загальна надана сума кредиту: 15300 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту: 17178 грн, зі строком оплати 7 днів, дата повного погашення: 21.06.2021, також сторонами погоджена плата за організацію продовження кредиту, розмір якої становить 1821 грн за 7 днів продовження, 3534 грн за 14 днів продовження, 7344 грн за 30 днів продовження,\~якщо сплачується до обробки запиту на продовження; та плата за організацію продовження, якщо сплачується в порядку після сплати у розмірі 3213 грн за 7 днів продовження (а.с.15). Відповідно до п.3.3 Загальних умов вказаних договорів кредитної лінії позивальник також може замовити продовження строку оплати або перенесення на пізнішу дату повного погашення за кредитом на умовах післяплати. Сторони домовились, несплата позичальником договірних платежів або плати за організацію продовження до 23 год. 50 хв. останнього дня строку оплати є вільним, самодостатнім та усвідомленим волевиявленням позичальника змінити дату оплати та продовжити дії договору на строк та за ціною, визначеними у спеціальних умовах кредиту. З довідки про ідентифікацію та витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи вбачається, що [PERSON] прийнято умови договору №ID4868725 від 19.06.2021 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2,38е+40, який було направлено на номер телефону позичальника (а.с. 39,40). Факт отримання грошових коштів відповідачем, відповідно до укладеного між сторонами договору №ID4868725 від 19.06.2021, підтверджується витягами з журналу дій інформаційно - телекомунікаційної системи, довідкою про ідентифікацію та листом №16265/47.1 від 25.06.2024, відповідно до яких ТОВ «Інстафінанс» було перераховано\~\~ на\~\~картку [NUMBER] \~\~ грошові кошти в сумі 10000 грн (а.с.38 зворот, 39, 40, 44). З довідки про ідентифікацію та витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи вбачається, що відповідачем прийнято умови договору №IU2519680 від 14.06.2021 та додаткової угоди до нього від 18.06.2021 шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами FD7231 та 5E664F, які були направлені на номер телефону позичальника (а.с.39 зворот, 40 зворот). Факт отримання грошових коштів [PERSON] , відповідно до укладеного між сторонами договору №IU2519680 від 14.06.2021 та додаткової угоди до нього від 18.06.2021, підтверджується витягами з журналу дій інформаційно - телекомунікаційної системи, довідкою про ідентифікацію та листом №16264/47.1 від 25.06.2024, відповідно до яких ТОВ «Інстафінанс» було перераховано\~\~ на\~\~картку [NUMBER] \~\~ грошові кошти в загальній сумі 15300 грн (а.с.37 зворот, 38, 40 зворот, 44 зворот). Однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитними договорами. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.06.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ID 4043348 (№ID 4868725) від 19.06.2024 становить 15\~449 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1249 грн заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості, 4200 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати (а.с.19-27). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.06.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № IU 2519680 (№IU 6081174) від 14.06.2024 складає 23604 грн, з яких: 15300 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1878 грн заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості, 6426 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати (а.с.27 зворот-36). 06.07.2024 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату вказаної заборгованості. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що кредитні договори № ID 4043348 (№ID 4868725) від 19.06.2024 та № IU 2519680 (№IU 6081174) від 14.06.2024, підписані [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеними, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Підписавши вказані договори, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Однак відповідач порушив свої обов`язки за кредитними договорами, не повернув суму кредитів, процентів за користування ними та не сплатив плату за організацію продовження користування кредитами, передбачену умовами договору. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами №ID 4043348 (№ID 4868725) від 19.06.2024 та № IU 2519680 (№IU 6081174) від 14.06.2024 в загальному розмірі 39053 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі. Позивач також просив стягнути з відповідача витрати по оплаті професійної правничої допомоги у сумі 1500 грн. (фіксована сума витрат на правову допомогу) та 5857,95 грн (15% від стягненої суми з боржника), посилаючись при цьому на додаток № 2 до договору про надання юридичних послуг б/н від 27.02.2024, зокрема п. 2 вказаного додатку. Наявність договірних відносин між Товариством та адвокатом Халупко С.В. підтверджується ордером серії АІ № 1611253, виданим 14.05.2024 адвокатським об`єднанням «Юридичний Альянс М» на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Халупко С.В. для ТОВ «Інстафінанс» на підставі договору б/н від 27.02.2024. В матеріалах справи також міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6261/10 від 08.12.2017 на ім`я Халупка С.В. Відповідно до рахунку на оплату № 23 від 16.07.2024 ТОВ «Інстафінанс» понесено витрати на правничу допомогу, надану АО «Юридичний Альянс М» і вигляді написання, подачі та супроводження однієї позовної заяви до суду по боржнику [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , КД № ID 4043348, № IU 2519680, в розмірі 1500 грн, при цьому оплата даного рахунку означає погодження з умовами договору про надання правової допомоги; вказана сума сплачена Товариством, що підтверджується платіжною інструкцією № 12037 від 17.07.2024. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п.4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2020 року в справі № 379/1418/18 виснував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. В постанові Верховного Суду в справі № 922/2604/20 від 20.07.2021 зазначено, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України). Понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме ордером на надання правничої допомоги, рахунком на оплату № 23 від 16.07.2024, платіжною інструкцією № 12014 від 15.07.2024, а відтак , зважаючи на задоволення позову, такі підлягають стягненню в відповідача. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5857,95 грн (15% від стягненої суми з боржника) суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи право на стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5857,95 грн позивач посилається на додаток № 2 до договору про надання юридичних послуг б/н від 27.02.2024, зокрема п. 2 вказаного додатку. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній договір про надання юридичних послуг б/н від 27.02.202 4, інших доказів, які б підтверджували домовленість сторін про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 5857,95 грн (15% від стягненої суми з боржника) матеріали справи не містять. На підставі наведеного суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами домовленість Товариства та адвоката про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 5857,95 грн (15% від стягненої суми з боржника) та понесення таких витрат, а відтак правові підстави для їх стягнення відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved