Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2020 року по справі №332/1701/20 шлюб між сторонами розірвано. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 09.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але батько не сплачує аліменти на утримання дочки та має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 20000 грн. . Відповідач не утримує дитину, не спілкується з дочкою, не бере участі у її вихованні, життям дитини не цікавиться, тому фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язів. Ухвалою суду від 23.08.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без їх участі . У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.11.2020 року №332/1701/20 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 31.01.2019 року , розірвано. [PERSON] та [PERSON] 09.11.2022 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Хортинцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), серія [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Заочним рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2020 року №332/1335/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. До суду надано довідку про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, видану Білозерським відділом державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області від 08.07.2024 року №25048, в якій зазначено, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя №332/1335/20 становить 22445,5 грн. станом на червень 2024 року. Також на підтвердження своїх вимог позивачем до суду надано психолого-педагогічну характеристику на Іванчук Раїсу, видану Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №29 «Сосенка» Запорізької міської ради Запорізької області від 20.09.2021 року №01-29/34, в якій вказано, що батько [PERSON] , [INFO] , за період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі не з`являвся, не цікавився особисто розвитком та вихованням дитини. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому районі надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] , 1986 року народження, від 17.10.2024 року №21.01/03-30/804, в якому вказано, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому районі, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , 1986 року народження, відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Запорізьким міським центром соціальних служб Запорізькою міської ради від 14.10.2024 року №2339/03-06 надано Лист про з`ясування думки дитини, в якому вказано, що батьком дитина [PERSON] , [INFO] , вважає [PERSON] . У відповідності зі ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно ст.165 СК України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини.

Outcome: approved