Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в вона з відповідачем уклали шлюб 19.09.2008 року. В подальшому, [INFO] у них народилась донька, [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідач не бере участь у вихованні та утриманні дитини, яка проживає з матір`ю. А тому позивач змушена звертатись до суду з даним позовом. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд позовної заяви без його участі та участі позивача. На задоволенні позову наполягав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що свідчить запис в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 16.01.2009 року, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. /а.с.9/. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналогічні норми викладені в п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладено, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх доходів [PERSON] щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, У справі заявлені вимогу при поданні якої потрібно було б сплатити судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., які потрібно було б стягнути на користь позивача в разі задоволення позовних вимог, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати у виді несплаченого судового збору підлягають стягненню з Відповідача на користь Держави. Водночас згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні заяви. Виходячи з\~з наведеного,\~та з\~врахуванням того,\~що відповідач\~визнав позовні\~вимоги до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~то суд\~вважає,\~що є\~підстави для\~стягнення з\~відповідача на\~користь держави\~судового збору\~в розмірі\~50\~відсотків,\~що становить\~605 гривень 60 копійок.

Outcome: approved