Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

В серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природній газ у сумі 8\~427,11 грн; 3% річних в сумі 203,90 грн; інфляційні втрати в сумі 464,73 грн, пені 248,60 грн, а всього 9344,34 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 13.06.2023 споживач [PERSON] електронним цифровим підписом підписав заяву приєднання до умов договору постачання природного газу. Відповідно до Правил та Типового договору споживач [PERSON] у період з 17.06.2023 по 22.06.2024 здійснював фактичне споживання природного газу, постачальником якого було ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». [PERSON] було відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] . Постачальник ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» здійснював [PERSON] постачання природного газу за комерційною точкою обліку ЕІС код 59ХМ18F849673631 у період з липня 2023 року по травень 2024 року, та в загальному обсязі надав побутовому споживачу 1095,00 куб.м. природного газу на загальну суму 8 427,11 грн. У вересні 2023 року за зверненням споживача Оператор ГРМ провів коригування об`ємів споживчого природного газу. Корегування було проведено за липень, серпень, вересень 2023 року. Отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого [PERSON] природного газу за відповідний календарний місяць, ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» було проведено лише розрахунок його вартості та вказано суму для сплати в платіжному документі. Не розрахувашись з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» у повному обсязі [PERSON] змінив постачальника. [PERSON] були здійсненні нарахування на об`єми спожитого газу, які передані Оператором ГРМ до інформаційної платформи. Вартість спожитого природного газу відповідачу було нарахована відповідно до встановлених тарифів, а саме відповідно до комерційних пропозицій, які розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.etg.ua/gas/info).\~Станом на 15.08.2024 заборгованість споживача [PERSON] становить 8 427,11 грн. [PERSON] фактично користувався послугами із газопостачання та здійснив часткову оплату за використаний природний газ, визнаючи таким чином наявність правовідносин. Такі дії споживача свідчать про прийняття ним умов договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», як постачальник природного газу, свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало споживачу [PERSON] послуги з постачання природного газу. Однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» за спожитий природній газ. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України за період з 26.10.2023 року по 15.08.2024 року боржнику нараховані інфляційні втрати у розмірі 464,73 грн та 3% річних у розмірі 203,90 грн, а також пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 248,60 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення\~«за закінченням терміну зберігання». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до додатку до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам від 13.06.2023 року, [PERSON] , ознайомився з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» від 01.07.2020 в мережі інтернет за адресою: http:www.etg.ua, та приєднався до умов даного договору. Підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). На ім`я відповідача у ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] . (ЕІС код 59ХМ18F849673631). [PERSON] здійснював споживання природного газу, постачальником якого у період з липня 2023 року по травень 2024 року був ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», та у загальному обсязі за вказаний період спожив 1095,00 куб.м, на загальну суму 8 539 грн. 90 коп., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на червень 2024 року заборгованість споживача становить 8 562 грн. 91 коп. (а.с.11). Відповідачу були направлені платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого природного газу, однак відповідач не оплатила за надані послуги. Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий природний газ у сумі 8 427,11 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). У відповідності до положень ст.625 ЦК України за період з 26 жовтня 2023 року до 15 серпня 2024 року відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 203 грн. 90 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 464 грн. 73 коп. Положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України « Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 року № 206 (в редакції від 05.03.2022 року) визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в України забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово комунальні послуги. Постановою Кабінету міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року (набрала чинності 30.12.2023) пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 викладено в новій редакції та установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси). \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене суд стягує інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.01.2024 року по 15.08.2024 року у розмірі 358,99 грн (8\~427,11 x 1.04259900 - 8\~427,11) та 157,49 грн (8\~427,11 x 3 % x 228 : 366 : 100) відповідно. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи порушення споживачем строків сплати вартості поставленого природного газу, відповідачу за період 01.01.2024 року до 15.08.2024 року нараховано пеню в розмірі 248,60 грн. та з урахуванням постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 року (набрала чинності 30.12.2023) суд стягує з відповідача пеню у розмірі 192,14 грн (8\~427,11 x 0,01 x 228 : 100). У спростування зазначеного будь яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача та наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не надано. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ТзОВ « ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» \~підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2960,40 гривні.

Outcome: partial