Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявленого вказала, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі за час якого народилась спільна дитина. Станом на момент звернення позивачки до суду з даним позовом, дитина знаходиться на повному утриманні матері і відповідач у добровільному порядку не надає заявниці жодної матеріальної допомоги на її утримання. Враховуючи наведене, остання вимушена звернутись до суду з даним позовом. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу, бо заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено. Відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомлений про існування даного судового спору свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних доказів суду не надав. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та звільнена від сплати судового збору на підставі закону, про що свідчать паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] та картка платника податків на її ім`я. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та довідкою Сінгурівського старостинського округу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району №497 від 15.11.2024. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, відповідно до ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Позивачка просить визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Проаналізувавши фактичні обставини справи й норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання спільного сина. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved