Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Адвокат Коноваленко О.Ю., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою, яку у подальшому уточнив, про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді: - житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельною ділянкою, кадастровий номер 2323986500:03:001:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:03:001:0010, для введення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:01:002:0014, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна рада (Новояковлівський старостинський округ). \~ \~ \~ \~За оформленням спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулась її донька [PERSON] (перша ступінь споріднення) та її онук [PERSON] (друга ступінь споріднення). \~ \~ \~ \~Інших спадкоємців не має. \~ \~ \~ \~За час свого життя мати заявниці [PERSON] , [INFO] , склала, заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 2323986500:01:002:0049, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (колишній Оріхівський) район, Комишуваська селищна рада (раніше - Новояковлівська сільська рада) заповіла онуку - [PERSON] , [INFO] ; належну їй на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 2323986500:01:002:0014, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна рада (раніше - Новояковлівська сільська рада); весь належний їй на праві власності житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельною ділянкою, кадастровий номер 2323986500:03:001:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:03:001:0010, для введення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також все інше майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла доньці, тобто [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лейко С.А., за № 738. \~ \~ \~ \~При зверненні до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевої А.С. із заявами про прийняття спадщини, остання 21.07.2020 року постановою відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , 1935 року народження, у зв`язку із пропуском строків для прийняття спадщини, встановлені 1270 ЦК України. \~ \~ \~ \~Окрім того, приватний нотаріус звернула увагу на те, що згідно Розділу ІІ глави 10 пунктів 3,13,3.15,3.16,3.17 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України 296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву про прийняття спадщини, на протязі встановленого строку для прийняття чи відмови від прийняття спадщини, а саме шість місяців з часу відкриття спадщини. Так як, [PERSON] та [PERSON] в зазначений термін не подали заяву про прийняття спадщини та день смерті [PERSON] разом з нею не були зареєстровані - видати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом не можливо. \~ \~ \~ \~Мати заявниці, [PERSON] , яка померла [INFO] за місцем реєстрації була лише зареєстрована ( [ADDRESS] ), а фактично проживала разом з Заявницею з грудня 2011 року і по день смерті, тобто протягом 7 років, оскільки потребувала стороннього догляду. \~ \~ \~ \~Таким чином, з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту постійного проживання та місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме спільне місце проживання гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на момент її смерті разом з гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~07.11.2024 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за завою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Оріхівська міська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення, для розгляду за підсудністю, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 року. \~ \~ \~ \~13.11.2024 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла уточнена заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2024 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. У судовому заявник [PERSON] та її представник адвокат Коноваленко О.Ю. на задоволенні заяви наполягали. Заінтересовані особа, представник Комишувської селищної ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки до особистого кабінету «Електронного суду». Заінтересована особа, [PERSON] , до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки з повідомленням, до суду повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Заінтересована особа, представник Оріхівської державної нотаріальної контори, до суду не з`явився, про прочини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника та її представника, свідків, приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді: - житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельною ділянкою, кадастровий номер 2323986500:03:001:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:03:001:0010, для введення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:01:002:0014, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна рада (Новояковлівський старостинський округ). \~ \~ \~ \~За час свого життя мати заявниці [PERSON] , [INFO] , склала, заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 2323986500:01:002:0049, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (колишній Оріхівський) район, Комишуваська селищна рада (раніше - Новояковлівська сільська рада) заповіла онуку - [PERSON] , [INFO] ; належну їй на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 2323986500:01:002:0014, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна рада (раніше - Новояковлівська сільська рада); весь належний їй на праві власності житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельною ділянкою, кадастровий номер 2323986500:03:001:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельної ділянки, кадастровий номер 2323986500:03:001:0010, для введення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також все інше майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла доньці, тобто [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лейко С.А., за № 738. За\~оформленням спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~звернулась її\~донька \~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~відповіддю Запорізького\~обласного державного\~нотаріального архіву від 24..12.2024 року №1703/01-21 та зазначено, що Оріхівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову №176/2020, після померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяв №480 від 15.07.2020 року, від імені [PERSON] , заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, відмітка про видачу свідоцтва про право на спадщину та дата списання справи в архів відсутня, але є відмітка в примітках Постанова про відмову. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2020 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевою А.С. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , 1935 року народження, у зв`язку із пропуском строків для прийняття спадщини, встановлені 1270 ЦК України. \~ \~ \~ \~Окрім того, приватний нотаріус звернула увагу на те, що згідно Розділу ІІ глави 10 пунктів 3,13,3.15,3.16,3.17 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України 296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву про прийняття спадщини, на протязі встановленого строку для прийняття чи відмови від прийняття спадщини, а саме шість місяців з часу відкриття спадщини. Так як, [PERSON] та [PERSON] в зазначений термін не подали заяву про прийняття спадщини та день смерті [PERSON] разом з нею не були зареєстровані - видати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом не можливо. Згідно відповіді Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, Комишуваська селищна рада не зверталась до суду із заявою про визнання спадщини, що відрилась після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тлумачення статей1268,1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20. Факт, що мати заявниці, [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично проживала разом з заявницею з грудня 2011 року і по день смерті, за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» № 786983 від 28.02.2024 року На підтвердження факту проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої, судом допитані свідки\~\~ [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що\~вона є сусідкою [PERSON] , [PERSON] з 2012 року по день смерті проживала разом з донькою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла в м. Запоріжжі. Свідок, [PERSON] , у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству із [PERSON] , спілкується із нею і знала її матір [PERSON] , остання з 2012 по 2018 рік проживала разом із донькою та померла в її квартирі. Заявниця є єдиною донькою [PERSON] . Згідно з частинами першою, четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо встановлення факту спільного проживання вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. Суд, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, заслухавши свідків, дійшов висновку, що заявник довів факт спільного \~проживання гр.\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] на\~момент її\~смерті разом\~з гр.\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] .

Outcome: approved