Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Позивач ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку суброгації матеріальну шкоду в розмірі 397\~665,00 грн., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 20.03.2019 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №132409, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] .25.09.2019 року на 54 км автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварине, поблизу с.Куколівка, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] , та транспортного засобу «Volkswagen Amarok», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Олександрійського міськрайонногого суду Кіровоградської області від 24.12.2019 року (справа №398/4358/19) відповідача визнано виним увчиненні ДТП.В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «Mercedes-BenzSprinter», д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. При цьому, враховуючи наявність Договору страхування власник/страхувальник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акти огляду транспортного засобу від 11.10.2019 року та 14.10.2019 року та отримано рахунок на оплату робіт №129 від 05.11.2019 року, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] складає 212000 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяви власника пошкодженого транспортного засобу на виплату складено Страховий акт №190000252381 на суму 212000 грн., а також здійснено виплату страхового відшкодування на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР099051 від 13.11.2019 року. Крім того, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» отримано накладну на матеріали для ремонту пошкодженого транспортного засобу на суму 285665,00 грн. та згідно заяви-погодження власника пошкодженого транспортного засобу на виплату страхового відшкодування складено Страховий акт №190000252381-1 на суму 285665 грн., а також здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР108705 від 10.12.2019 року. Отже, загальна сума страхового відшкодування становить 497 665 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в АТ "СК "АРКС" згідно Полісу AO3812573, він (позивач) звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації). Згідно Поліса AO3812573 відповідача АТ "СК "АРКС" виплатило йому (позивачу) в межах ліміту поліса 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №638_468 від 03.02.2020 року. таким чином, оскільки розмір витрат на виплату страхового відшкодування складає 497\~665грн., при цьому Полісом AO3812573 в межах ліміту покрито лише частину шкоди на суму 100 000 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає:497 665,00 грн. 100 000,00 грн. = 397 665,00 грн. З огляду на викладене вище, позивач ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь в порядку суброгації матеріальну шкоду в розмірі 397\~665,00 грн. та стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 5964 грн. 97 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від12 вересня 2022 року відкрито провадження за зазначеним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача ПрАТ «УСК\~«КНЯЖА ВІЄННА\~ІНШУРАНС ГРУП»Мисюкевич К.В. (діє на підставі довіреності №86-2022 від 28.12.2021 року) в судове засідання подала заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» 01.11.2022 року, зареєстрована судом 01.11.2022 року за вх. № 21207, про розгляд справи без участі представника позивача та підтримання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мусієнко В.В. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1050381 від 27 березня 2023 року) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві на позов, зареєстрований судом 22.01. 2024 року за вх. № 1687, за яким вважає позовні вимоги необґрунтованими, а викладені в позові обставини такими, що не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження наданими позивачем доказами.Вважає, що об`єктивний розмір збитку, а не той, що заявляє позивач, не перевищує ліміту відповідальності страховика 100 000 грн., тому саме страховик повинен бути належним відповідачем за цим позовом, а відповідач [PERSON] може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшує ліміт відповідальності страховика. На момент ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АРКС» відповідно до Полісу №А03812573. Ліміт за Полісом страхування - 100 000 грн. Крім того, зазначив, що відповідач не запрошувався ні на огляди автомобіля, ні на дефектування автомобіля, тому відповідач вважає, що не всі зафіксовані під час оглядів та дефектування автомобіля пошкодження, виникли у результаті його (відповідача) дій під час ДТП. На думку відповідача, деякі пошкодження мали місце до ДТП, а деякі позиції щодо ремонту автомобіля не мають відношення до ДТП і були приписані згодом з метою завищення вартості ремонту. У відповідача виникли обґрунтовані сумніви у правомірності вимог позивача, про які він повідомляє суд, в тому числі й те, що вартість ремонту, за який нібито заплатив позивач, не відповідає дійсному розміру збитків. Позивачем не надано суду доказів того, які саме запчастини, за якою ціною і де нібито придбавались. Вважає, що ціни і вартість ремонту умисно завищені та необґрунтовані. Не надано доказів того, що були використані оригінальні та сертифіковані запчастини, при цьому, позивач просить стягнути з відповідача вартість нових запчастин без обґрунтування таких витрат та без надання доказів придбання саме таких запчастин та їх вартості. З огляду на викладене, вважає вимоги позивача безпідставними та незаконними, вибір способу захисту своїх прав та коло відповідачів, - неналежними, та докази на підтвердження своїх вимог неналежними та недостатніми, на підставі чого просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] . Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, заслухавши представника відповідача [PERSON] адвоката Мусієнка В.В., дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.\~12\~та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів до позовної заяви судом встановлено, що 25 вересня 2019 року о 16 год. 54 хв. [PERSON] на 54 км. + 1011 метрів автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварине поблизу села Куколівка, керуючи автомобілем «Volkswagen Amarok», державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не переконався в безпеці руху при зустрічному роз`їзді з транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] , скоївши з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.1.5, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 08 січня 2020 року (справа №398/4358/19) за зазначеним вище фактом ДТП [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти це факти, встановлені судовим рішенням, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. \~ \~ \~ \~\~ \~При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, на підставі чого, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такою особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. \~\~\~\~Тим самим, наявність вини у діях відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, у даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Судом також встановлено, що відповідно до даних, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] , 2017 року випуску, є [PERSON] . Крім того, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 березня 2019 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», як Страховиком та [PERSON] , як Страхувальником було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №132409, строком дії з 23 березня 2019 року по 22 березня 2020 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням. Застрахований транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н. [NUMBER] , тип ТЗ: вантажний. 25 вересня 2019 року від потерпілої [PERSON] на адресу ПрАТ «УСК\~«КНЯЖА ВІЄННА\~ІНШУРАНС ГРУП»надійшла заява про настання події (КАСКО), що сталася 25.09.2019 року о 16:20 год. в Кіровоградській області, близько 15 км. до м. Олександрія, за участю застрахованого транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] . Відповідно до даних, які містяться в Актах огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від11 жовтня 2019 року та 14 жовтня 2019 року, складених спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в них визначено характер пошкоджень, назви деталей та опис пошкоджень транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] , які (деталі) підлягають заміні та фарбуванню. Згідно з рахунком на оплату №129 від 05 листопада 2019 року, Постачальник: ФОП [PERSON] вартість роботи з виготовлення та монтаж ізотерм. кузова шасі Мерседес Спрінтер 516 ( [NUMBER] ) зі спойлером та монтажем холодильної установки становить 176\~666, 67 грн., сума ПДВ: 35\~333, 33 грн., всього з ПДВ: 212\~000, 00 грн. Відповідно до заяви погодження на виплату страхового відшкодування від 07 листопада 2019 року, Страхувальник [PERSON] погодилася із вартістю відновлювального ремонту (кузов-фургон) в сумі 212 000,00 грн. та просила належну до виплати суму страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 25.09.2019 року, з автомобілем марки MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] застрахованого за Договором/Полісом страхування № 06/02-40К-0132409 від 20.03.2019 сплатити шляхом перерахування на станцію технічного обслуговування (автомайстерні) ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до страхового акту №190000252381 від 11.11.2019 року, затвердженого Головою Правління ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», за договором страхування №06/02-40К-0132409 від 20.03.2019 року, Страхувальник: [PERSON] ; Предмет страхування: автомобіль марки MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на підставі наявних документів прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування, що становить 212\~000, 00 грн., яка на підставі платіжного доручення №ЗР099051 від 13 листопада 2019 року була перерахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА\~ВІЄННА ІНШУРАНС\~ГРУП» на\~рахунок Отримувача\~ФОП [PERSON] ,\~з призначенням\~платежу:\~відшкодування згідно\~ страхового\~акту №190000252381 від 11.11.2019, ремонт MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Крім того, відповідно до накладної ФОП [PERSON] загальна вартість деталей для ремонту автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, д.н.з. [NUMBER] , становить 285\~665 грн. Відповідно до заяви погодження на виплату страхового відшкодування від 29 листопада 2019 року, Страхувальник [PERSON] погодилася із вартістю відновлювального ремонту (кабіни) у сумі 285 665 грн. та просила належну до виплати суму страхового відшкодування за страховим випадком, сплатити шляхом перерахування на розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до страхового акту №190000252381-1 від 04.12.2019 року, затвердженого Головою Правління ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», за договором страхування №06/02-40К-0132409 від 20.03.2019 року, Страхувальник: [PERSON] ; Предмет страхування: автомобіль марки MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на підставі наявних документів прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування, що становить 285 665, 00 грн., яка на підставі платіжного доручення №ЗР108705 від 10 грудня 2019 року була перерахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА\~ВІЄННА ІНШУРАНС\~ГРУП» на\~рахунок Отримувача:\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~призначенням платежу:\~відшкодування згідно\~ страхового\~акту №190000252381-1 від 04.12.2019, доплата, к/р 5168757379325592, [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Крім того, судом встановлено, що згідно з даними Централізованої бази даних щодо перевірки полісу чинності полісу страхування, на дату даної ДТП 25.09.2019 року, автомобіль марки «Volkswagen Amarok», державний номер [NUMBER] був застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО3812573, Страховик: АТ «СК «АРКС», і, зокрема, з лімітом за шкоду майну в розмірі 100\~000 грн., що не заперечувалося сторонами справі. Відповідно до платіжного доручення №638_458 від 03 лютого 2020 року Страховик АТ «СК «АРСК» перерахувало позивачу ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», 100\~000 грн., з призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту №АRX2538348 ПРАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП_24175269, регрес №190000252381. При цьому, звертаючись до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] збитків у порядку суброгації в розмірі АТ «СК «АРКС»., як на обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на підставі чого, та враховуючи, що ним (позивачем) виплачено потерпілій в ДТП особі страхове відшкодування на ремонт автомобіля в загальному розмірі 497\~665, 00 грн., а цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП, яка мала місце 25.09.2019 року, була застрахована в АТ «СК «АРКС» за полісом серії АО №3812573, та якою (страховою компанією) здійснено виплату страхового відшкодування в порядку суброгації частково в розмірі 100\~000 грн., на підставі чого з відповідача [PERSON] , як особи, яка безпосередньо винна у ДТП, підлягає стягненню різниця між завданою шкодою в розмірі 497\~665, 00 грн. та виплатою АТ «СК «АРКС`страхового відшкодування в розмірі 100\~000 грн., що становить 397\~665, 00 грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої\~статті 11 ЦК України). Відповідно до частин другої, п`ятої\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, згідно з положеннями\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 993 ЦК України,\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У разі наявності юридичних фактів, передбачених\~статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191\~ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~\~\~\~\~\~\~\~статті 38 вказаного Закону, в редакції Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до\~ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», який є Страховиком потерпілої особи [PERSON] , після виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) від 20.03.2019 року в межах фактичних витрат в розмірі 497\~665, 00 грн., як до Страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. В свою чергу, відносини ж між відповідачем [PERSON] та його страховиком (АТ «СК «АРКС») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим самим, Страховик відповідача\~виконав свої\~зобов`язання,\~перерахувавши ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в межах ліміту відповідальності за шкоду майну в розмірі 100\~000 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України \~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідачає недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, у постанові Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі №645/3746/16-ц викладено позицію, згідно з якою: «якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. З огляду на викладене вище, та, встановивши, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілій у ДТП особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини\~відповідача [PERSON] , перевищує виплачений страховиком відповідача АТ «СК «АРКС» позивачу ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП`розмір страхового відшкодування, суд вважає, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. При цьому, суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована вАТ «СК «АРКС» за полісом серії АО №3812573, з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 100\~000 грн., на підставі чого, виходячи з ліміту страхової суми за шкоду майну в розмірі 100\~000 грн., виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 497\~665, 00 грн., та сплаченого позивачу страховою компанією відповідача страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»підлягають стягненню збитки в\~порядку\~суброгації\~в розмірі\~397\~665\~грн.\~00\~коп. (497\~665 грн. 00 коп. 100\~000 грн. 00 коп. = 397 665 грн. 00 коп.), як різниця між завданою шкодою, що становить вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Mercedes-BenzSprinter»,\~д.н.\~ [NUMBER] , та лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з якихзгідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, судом відзначається, що принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). З огляду на викладене вище, судом не приймаються до уваги за їх недоведеністю належними доказами доводи представника відповідача [PERSON] адвоката Мусієнка В.В. щодо невідповідностей витрат по ремонту транспортного засобу MERCEDES-BENZ Sprinter 516 CDI, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] дійсному розміру збитків. Крім того, доказами наявності у позивача, як Страховика, права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування та документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування, в свою чергу, доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. За таких обставин, позов ПрАТ «УКРАЇНСЬКА\~СТРАХОВА КОМПАНІЯ\~«КНЯЖА ВІЄННА\~ІНШУРАНС ГРУП»\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку суброгаціїє обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України,\~за якою\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~у зв`язку\~з чим\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню сплачений\~позивачем при\~пред`явленні\~позову до\~суду,\~судовий збір\~в розмірі\~5\~964грн.\~97 коп., що документально підтверджується платіжним дорученням №ЗР038710 від 01 червня 2022 року. \~ \~ \~ \~На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved