Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 14 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 58. В обґрунтування позову зазначено, що 14 лютого 2004 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Останні кілька років спільного проживання з відповідачем між ними часто виникали сварки з різних побутових причин, поглядів на життя, відсутність спільних інтересів. Шлюб між\~сторонами фактично\~припинений з\~липня 2020\~року.Подальше сумісне життя, збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 14.01.2025 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, з обставинами викладеними у позовній заяві згоден. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2004 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 58 (а.с.27). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , (а.с.13). Позивач та відповідачка з липня 2020 року не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, як зазначила позивачка збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим, відповідач обставини викладені у позовній заяві не заперечував. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що зазначив у письмовій заяві, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved