Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просить визнати недійсним заповіт, посвідчений 16 січня 2015 року секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстровий номер 03), за яким [PERSON] заповів все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Просить здійснити розподіл судових витрат по справі. Посилається на\~те,\~що [INFO] в\~с.Велика\~Каратуль Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області помер\~ [PERSON] ,\~який був\~рідним братом\~позивача.\~ [PERSON] \~за власні\~кошти організував\~поховання брата.\~Позивач був\~єдиним спадкоємцем\~померлого за\~законом.\~ [PERSON] \~у встановлений\~законом строк\~звернувся до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини,\~однак 23\~квітня 2020\~року дізнався\~про існування\~заповіту, посвідченого 16 січня 2015 року секретарем виконавчого комітету Великокаратульської сільської ради (реєстровий номер 03) та складеного померлим на ім`я [PERSON] та [PERSON] , які йому родичами не були. [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщина на користь своєї доньки [PERSON] , про що написала відповідну заяву. Згідно постанови нотаріуса від 23 квітня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з наявністю спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину в установленому законом порядку. За фактом смерті [PERSON] СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області 18 вересня 2019 року було розпочате досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 12019110240000418 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В померлого було виявлено ряд хвороб, зокрема мозку та серця. Оскільки позивач засумнівався в достовірності заповіту, він звернувся з відповідною заявою до відділу поліції. Інформація про його заяву була внесена до ЄРДР, кримінальному провадженню присвоєно № 12020115240000032. Під час проведення слідчих дій в рамках даного кримінального провадження було встановлено антисоціальний спосіб життя [PERSON] , який зловживав спиртним напоями, внаслідок чого поводив себе неадекватно, неодноразово був госпіталізований до лікарні із діагнозом «алкогольний делірій». [PERSON] вживала спиртні напої із померлим, який перебував під повним її контролем. Вказані обставини були підтверджені показами свідків та письмовими доказами в даному кримінальному провадженні. В оскаржуваному заповіті відсутні дані паспорта [PERSON] , який він передав своєму братові з метою запобігання можливості недобросовісно скористатися ним. У реєстрі заповітів зроблено два записи з різними даними паспорта заповідача. Крім того, [PERSON] була присутня при складенні заповіту, що є порушенням абз.3 п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 419 від 15 червня 1994 року «Про порядок посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених». У заповіті були зазначені РНОКПП спадкоємців, які невідомо звідки могли взятися у [PERSON] . Зазначає, що загальний стан та стан здоров`я [PERSON] дає підстави стверджувати, що його волевиявлення при складенні заповіту не було вільним, оскільки він в повній мірі не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, тобто даний заповіт був посвідчений з порушенням вимог законодавства Ухвалою від 27 липня 2022 року було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справ в порядку загального позовного провадження (т.1, а.с.67). Ухвалою від 29 липня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Чичиркіна А.О. про витребування доказів (т.1, а.с.68). 30 серпня 2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (т.1, а.с.93-94), відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позовні вимоги не визнає в зв`язку з їх безпідставністю та відсутністю доказів на підтвердження зазначених у ньому обставин. Стверджує, що на момент складення заповіту та посвідчення його секретарем сільської ради Брунь Г.М. був дієздатною особою. Волевиявлення відповідача було вільним, що підтвердиться в судовому засіданні секретар сільської ради Дубина Л.В., про допит якої буде заявляти клопотання. За фактом підроблення заповіту проводилося досудове розслідування в межах кримінального провадження № 12020115240000032, яке було закрите в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Ухвалою від 06 вересня 2022 року (т.1, а.с.116) було уточнено назву третьої особи. Ухвалою від 08 вересня 2022 року було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (т.1, а.с.127). Ухвалою від 08 листопада 2022 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Чичиркіна А.О. про витребування доказів (т.1, а.с.203). Ухвалою від 15 листопада 2022 року було задоволено клопотання представників позивача адвокатів Овсієнка Ю.А. та Чичиркіна А.О. про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої було доручене експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків міністерства охорони здоров`я України» (т.1, а.с.212-213). Ухвалою від 22 квітня 2024 року було поновлено провадження в справі в зв`язку з надходженням до суду висновку експерта (т.2, а.с.22). Ухвалою від 22 травня 2024 року (т.2, а.с.37) було зупинено провадження в справі до вступу у спадщину спадкоємців після смерті [PERSON] (т.2, а.с.37). Ухвалою від 13 січня 2025 року було поновлено провадження в справі в зв`язку з надходженням повідомлення про визначення кола спадкоємців після смерті [PERSON] (т.2, а.с.50). Даною ухвалою було залучено в даній справі в якості відповідача [PERSON] , як правонаступника та спадкоємця [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Овсієнко Ю.А. позов підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнавала, заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Чирка П.Г. позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Переяславської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення рішення у даній справі покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Другої Переяславської Державної нотаріальної контори Бориспільського району Київської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено наступне. [INFO] в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області помер [PERSON] . що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2019 року Виконавчим комітетом Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (т.1, а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1957 року Великокаратульським сільським ЗАГС, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 липня 1955 року народження Великокаратульським сільським ЗАГС, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.14). Відповідно до заповіту, посвідченого 16 січня 2015 року секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстровий номер 03), [PERSON] , [INFO] , заповідав все своє майно [PERSON] та [PERSON] в двох рівних частках (т.1, а.с.15). Згідно довідки Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 390 від 28 жовтня 2019 року (т.1, а.с.26) [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , 1954 року народження, який помер [INFO] . Інші спадкоємці за законом відсутні. Як вбачається із довідки Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 389 від 28 жовтня 2019 року (т.1, а.с.27), [PERSON] здійснив поховання свого брата [PERSON] за власні кошти. Відповідно до довідки ПОА «Україна» № 38 від 28 листопада 2010 року (а.с.28) за період з вересня по вересень 2019 року підприємство забезпечувало [PERSON] щоденно гарячими обідами з доставкою до його місця проживання. 18 вересня 2019 року до ЄРДР було внесено відомості про те, що 17 вересня 2019 року о 16 год. 47 хв. до чергової частини Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення про те, що [INFO] за місцем проживання по [ADDRESS] помер [PERSON] , [INFO] . (т.1, а.с.20). Крім того, до позову додано копію протоколу огляджу місця події від 17 липня 2017 року (т.1, а.с.21); копії протоколів допиту свідків [PERSON] , [PERSON] від 17 вересня 2019 року, (т.1, а.с.22-23). Відповідно до висновку експертного дослідження № 175 від 30 вересня 2019 року (т.1, а.с.24-25) смерть [PERSON] , [INFO] , наступила від кардіоміопатії, яка ускладнилася гострою недостатністю кровообігу, тілесних ушкоджень при дослідженні трупа не виявлено. 20 вересня 2019 року [PERSON] подав до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (т.1, а.с.80). 06 листопада 2019 року із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області звернулися [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.80 (звор.сторона)- 81). Державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденко Я.В. постановою від 23 квітня 2020 року (а.с.29) відмовив [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] в зв`язку із існуванням заповіту та спадкоємця, який за ним прийняв спадщину. 28 серпня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що 17 серпня 2020 року до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшла ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за скаргою [PERSON] за фактом підробки заповіту від імені брата [PERSON] (т.1, а.с.30). Кримінальному провадженню присвоєно № 12020115240000032. Постановою начальника СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 31 грудня 2020 року було закрите кримінальне провадження № 12020115240000032 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (т.1, а.с.156-157). Крім того, представником позивача до позову додані, як докази, копія протоколу допиту потерпілого [PERSON] від 12 вересня 2020 року(а.с.31-32); копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 15 квітня 2021 року (а.с.33-34); копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 15 квітня 2020 року (а.с.35-36); копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 15 квітня 2021 року (т.1, а.с.37-38); копії пояснень [PERSON] від 13 квітня 2021 року (т.1, а.с.39); копію проколу допиту свідка [PERSON] від 13 квітня 2021 року (т.1, а.с.40); копії пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відібрані адвокатом Чичиркіним А.О. (т.1, а.с.41-44); фотоілюстрації подвір`я та будинку, що розташовані по [ADDRESS] (т.1, а.с.46-52). Відповідно до характеристики № 24-21/01 від 19 січня 2022 року, наданої Великокаратульським старостинським округом Переяславської міської ради, [PERSON] за життя постійно проживав по [ADDRESS] , зловживав спиртними напоями, вів антисоціальний спосіб життя, з сусідами не конфліктував. Відповідно до довідки КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» від 14 травня 2020 року (а.с.53) [PERSON] перебував на обліку у лікаря-нарколога із 2004 року. На обліку у лікаря-психіатра не перебував. На запит суду КНП «Переяславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» було надано амбулаторну картку на [PERSON] (т.1, а.с.118-120). Відповідно до висновку судового-психіатричного експерта № 683 від 06 липня 2023 року (т.2, а.с.1120) [PERSON] , 1954 року народження, на момент складення заповіту 16 січня 2015 року виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. [PERSON] за своїм психічним станом під час підписання заповіту 16 січня 2015 року усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Допитаний в\~якості свідка\~позивач [PERSON] \~показав суду\~наступне.\~Його брат\~жив із\~тіткою [PERSON] .\~Після її\~смерті у\~2008\~році він\~почав сильно\~пити,\~жив один,\~у будинку\~він не\~прибирав,\~їсти не\~варив,\~ходив у\~брудному одязі.\~Один раз\~бачив,\~як брат\~лежав п`яний\~під забором.\~Тоді вони\~почали конфліктувати.\~У 2018\~році він\~возив брату\~їсти,\~потім \~з ПОА\~«Україна».\~Чи перебував\~брат на\~обліку в\~ЦРЛ,\~не знає.\~Вважає,\~що [PERSON] \~забирала у\~нього пенсію,\~вони разом\~вживали спиртні\~напої.\~Доньку [PERSON] \~бачив декілька\~разів.\~За життя\~брат йому\~неодноразово казав,\~що не\~писав заповіту\~на своє\~майно,\~документи на\~хату,\~яку успадкував\~після тітки,\~віддав йому.\~Ховав [PERSON] \~свідок. Не пам`ятає, чи бачив брата 16 січня 2015 року. Свідок [PERSON] показав суду наступне. Померлого [PERSON] знав, бо разом працювали. Він пив дуже. Інколи свідок також із ним вживав алкогольні напої. Вдома у померлого було брудно, неприємний запах. Років 3-5 жив разом із [PERSON] . Якоїсь неадекватності в нього не помічав, він був тихий. 16 січня 2015 року не пам`ятає, чи бачив його. Свідок [PERSON] показав суду наступне. Він був сусідом померлого [PERSON] , бачив його часто. Вдома у нього, після смерті тітки [PERSON] , було брудно, їсти він не варив, город не обробляв, жив сам. Часто вживав алкогольні напої, інколи навіть вів себе не зовсім адекватно, лікувався. Просив свідка, щоб він поговорив із [PERSON] , щоб йому возили їжу з ПОА «Україна». Пенсію отримував. У 90 роках познайомився із [PERSON] , жив у неї після лікарні. Ніколи не говорив, що хоче одружитися. Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] показав суду наступне. Він є керівником ПОА «Україна», разом навчався і працював із [PERSON] . Вживати спиртні напої почав давно, ще як працював. Після смерті тітки [PERSON] , часто бував у будинку [PERSON] , привозив їсти як одинокому. В будинку було не охайно, двір запущений. Певний час в нього був порядок, але то чоловік [PERSON] йому допомагав. [PERSON] та [PERSON] бачив у [PERSON] , інколи [PERSON] забирав від них. [PERSON] після смерті тітки не ходив до брата [PERSON] . В контору ПОА «Україна» померлий приходив акуратний, у спілкуванні був нормальним, нічого «странного» за ним не помічав. Коли починав пити, то «входив у запой». Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] показала суду наступне. З 2008 по 2015 роки була сусідкою [PERSON] , інколи «пили» разом. Він вживав алкогольні напої часто. В будинку у нього був безлад, господарства не було, город обробляли сусіди. Інколи він бував у [PERSON] , пили з нею. Бачила його під забором п`яного. Також він ходив до сусідки [PERSON] , часто їв у неї. Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] \~показала суду\~наступне.\~Знала померлого\~ [PERSON] \~з дитинства.\~Жив він\~із тіткою\~ [PERSON] ,\~потім сам.\~Господарства не\~мав.\~В будинку\~у нього\~не була.\~їсти йому\~возили з\~ПОА «Україна»,\~інколи возив\~брат [PERSON] .\~Після того,\~як померлий\~«зійшовся» з\~ [PERSON] ,\~брат перестав\~до нього\~їздити.\~Померлий дуже\~пив,\~був брудний,\~не бритий,\~один раз\~бачила його\~п`яного під\~забором. Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] показала суду наступне. Знала [PERSON] з дитинства, жила недалеко від нього. В будинку не була. Після смерті тітки [PERSON] почав дуже пити, був брудний. Бачила один раз, як він лежав біля садочку. Їсти йому возили з ПОА «Україна». Коли помер, не пам`ятає. Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] показала суду наступне. Знала [PERSON] давно, жила по сусідству з його батьками. Він жив із тіткою [PERSON] , працював, інколи вживав алкогольні напої. Коли тітка померла, десь у 2008-2009 рік, почав дуже пити, в будинку брудно (один раз була), він сам брудний, господарства не було. Певний час він жив із [PERSON] , пили разом. Їжу йому возили із ПОА «Україна», інколи брат. Про заповіт свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] (син відповідача [PERSON] ) показав суду наступне. Він знав [PERSON] з 2006-2007 років, бабуся ( [PERSON] ) свідка товаришувала із його тіткою. Після смерті тітки опікуватися [PERSON] почала [PERSON] . Коли свідок приїздив із м. Київ у село (не часто), завжди у баби ( [PERSON] ) бачив [PERSON] , вони спілкувалися на різні теми, особливо про техніку. При свідку [PERSON] не пив. Ніякої неадекватності за померлим свідок не помічав. Чи бачив його 16 січня 2015 року. Не пам`ятає. Свідок [PERSON] (сина відповідача [PERSON] ) надав аналогічні показання, зазначивши, що сприймав [PERSON] як чоловіка своєї баби [PERSON] . Свідок [PERSON] показав суду наступне. Він є сватом [PERSON] , проживає недалеко від [PERSON] та [PERSON] . Коли почав спілкуватися із [PERSON] (з 2017-2018 рр), бачив у неї [PERSON] постійно, він допомагав по господарству. Інколи бачив його випивши, однак повністю адекватним. Чи бачив 16 січня 2015 року, не пам`ятає. Свідок [PERSON] показала суду наступне. Вона була сусідкою [PERSON] . Він до неї часто приходив як до медсестри, хвороб серйозних у нього не було. Інколи бачила [PERSON] п`яного, один раз навіть під забором лежав, однак неадекватної поведінки не спостерігала. Років 5 він жив разом із [PERSON] , про це в селі всі знали. Брата [PERSON] не бачила, чи бував у [PERSON] . Не пам`ятає, чи бачила його 16 січня 2015 року. Свідок [PERSON] \~показала суду\~наступне.\~Вона є\~сусідкою [PERSON] .\~Приблизно з\~2008\~року у\~неї жив\~ [PERSON] ,\~разом господарювали.\~У спілкуванні\~він був\~адекватним.\~Інколи бачила\~його п`яним,\~але щоб\~десь «валявся»,\~не бачила. Не пам`ятає, чи бачила його 16 січня 2015 року. Свідок [PERSON] , чоловік [PERSON] , показав суду наступне. [PERSON] знав із 2015 року, коли почав жити із [PERSON] . На той час [PERSON] жив разом із [PERSON] .. Спілкувалися часто, він був повністю адекватним, інколи разом вживали спиртні напої. Станом на 16 січня 2015 року ще [PERSON] не знав. Будь-яких інших доказів подано не було, клопотань з цього приводу не заявлено. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 цього Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин Згідно ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В силу ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Загальні підстави недійсності правочину визначені ст. 215 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно зі ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Статтею 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у ч. 3 ст. 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. В силу ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених доказів в їх сукупності судом встановлено наступне. До підписання\~заповіту 16\~січня 2015\~року заповідач\~ [PERSON] \~перебував на\~обліку у\~лікаря-нарколога\~із 2004\~року.\~Відповідно до\~висновку судового-психіатричного\~експерта №\~683\~від 06\~липня 2023\~року на момент складення заповіту 16 січня 2015 року [PERSON] виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, однак за своїм психічним станом під час підписання заповіту 16 січня 2015 року усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Будь-яких клопотань про призначення додаткової експертизи внаслідок неповноти або неясності висновку № 683 чи повторної експертизи внаслідок його необгрунтованості, суперечності іншим матеріалам справи чи наявності сумнівів у його правильності заявлено не було. Висновок експерта № 683 від 06 липня 2023 року досліджено судом, оцінено разом із іншими доказами в їх сукупності. Підстав для відхилення висновку експерта судом не встановлено. Всі допитані свідки показали суду, що [PERSON] час від часу вживав алкогольні напої. Однак жоден свідок не показав, що бачив [PERSON] 16 січня 2015 року і в якому стані він перебував в цей день. У висновку судового-психіатричного експерта № 683 дана обставина (вживання алкогольних напоїв) також зафіксована, однак констатовано, що з аналізу об`єктивних даних, з урахуванням клінічних уявлень про закономірності перебігу наявних у [PERSON] розладів психічної діяльності, за наявності ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, [PERSON] станом на 16 січня 2015 року за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Дієздатність заповідача під час складання заповіту перевірено секретарем сільської ради, яка в якості свідка судом допитана не була, померлий власноручно підписав заповіт і ця обставина позивачем не оспорювалася. При цьому позивачем не доведено наявності підстав, які б мали наслідком недійсність заповіту, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Особистий підпис заповідача у заповіті свідчить про його вільне волевиявлення, й обставини, які могли вплинути на волевиявлення заповідача, судом не встановлені. Позивачем не надано належних, допустимих та остатніх доказів того, що наявне у заповідача захворювання позбавляло його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними на час підписання заповіту. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що його брат [PERSON] на момент підписання оспорюваного заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що [PERSON] була присутня під час підписання [PERSON] заповіту та що заповіт посвідчено без його паспорту, не надано. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 203, 215, 1216, 1217, 1218, 1235, 1236, 1247, 1257 ЦК України,

Outcome: dismissed