Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

21.06.2024 до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «БАНК ФОРВАРД», третя особа ПН КМНО Щербак Т.В., в якій позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні автомобілем марки NISSAN, моделі ALMERA, 2011 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , тип ТЗ - загальний легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір сірий, а саме припинити його обтяження у вигляді застави рухомого майна, що зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., і виключити із запису, зареєстрованого 05 червня 2023 року за № 30579901 щодо об`єкта обтяження автомобіля марки NISSAN, моделі ALMERA, 2011 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , тип ТЗ - загальний легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір синій; та судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовані наступним. 27.10.2021 позивач набув право власності на автомобіль марки NISSAN, моделі ALMERA, 2011 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , тип ТЗ - загальний легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір синій, шляхом укладення правочину купівлі-продажу з [PERSON] 25.09.2023 позивач дізнався про спірне обтяження на вказану автівку, яке здійснено третьою особою як державним реєстратором за заявою відповідача відповідно до договору застави укладеного між банком та боржником [PERSON] . На момент купівлі вказаної автівки будь-які обтяження були відсутні, та воно зареєстровано після того як позивач набув право власності на автомобіль. Позивач є добросовісним набувачем спірного майна, а тому наявне обтяження порушує його права як власника, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, на адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача адвоката Станіславів Р.М. про розгляд справи без сторони позивача, позов підтримав, та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Від третьої особи приватного нотаріуса КМНО Щербак Т.В. на адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, та повідомила, що нею дійсно був внесений запис про обтяження на підставі заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк ФОРВАРД» Міхно С.С. \~Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами. 29.02.2024 вказана позовна заява надійшла до Біляївського районного суду Одеської області, та розподілена судді Трушиній О.І. Ухвалою судді від 04.03.2024 вказану справу передано на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва. 26.04.2024 вказана справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва, та розподілена судді Слободянюк А.В. Ухвалою судді від 10.05.2024 вказану справу передано на розгляд Київського районного суду м. Харкова за правилами виключної підсудності, тобто за місцем реєстрації транспортного засобу. 21.06.2024 вказана справа надійшла на адресу Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою судді від 27.06.2024 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.11.2024 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 14.09.2011 між [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД» укладено договір застави транспортного засобу за реєстр. №1282, що був посвідчений приватним нотаріусом Ровеньківського МНО Луганської області Юніною А.А., відповідно до якого об`єктом обтяження є: автомобіль легковий, марки NISSAN, моделі ALMERA, 2011 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер [NUMBER] , колір синій, із забороною його відчуження на строк виконання зобов`язання: 15.09.2016 зі строком дії: 05.06.2028, розмір основного зобов`язання: 108544,70 грн. 27.10.2021 було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на нового власника позивача по справі у ТСЦ 6342. Автомобіль поставлено на облік та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на ім`я позивача по справі. Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 25.09.2023 №86490524, 05.06.2023 о 11:54:31 год. за №30579901 приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. вчинено запис про приватне обтяження, зокрема автомобіля належного позивачеві, де обтяжувач АТ «БАНК ФОРВАРД», боржник [PERSON] . Судом встановлено, що на даний час розпочато процедуру виведення з ринку АТ «Банк Форвард» шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Підставою звернення до суду стало усунення перешкод у користуванні майном власнику, який є добросовісним набувачем шляхом припинення обтяження рухомого майна із виключенням його запису. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Статтею 391\~ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу», стаття 572 ЦК України). У статті 17\~Закону України\~«Про заставу» передбачено, що заставодавець може відчужити заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. У статті 28\~Закону України\~«Про заставу» визначено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна (частина третя статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Статтею 10 Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Подібні за змістом висновки висловлені у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі №6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі №619/4033/18, від 05 лютого 2020 року у справі №569/11433/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі №761/3615/19. У постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 661/3344/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 681/909/19, Верховний Суд, вирішуючи питання про зобов`язання ПАТ «КБ «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження у подібних правовідносинах, висловив висновок про те, що системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» дозволяє дійти висновку про те, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи». Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язати відповідача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, Верховний Суд зазначив, що у разі відчуження спірного автомобіля боржником (ТОВ «Авторай») за відсутності реєстрації обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, зазначене обтяження не зберігає свою силу для нового власника (покупця), а реєстрацію такого обтяження після припинення застави рухомого майна у зв`язку з переходом права власності на предмет застави до іншої особи - добросовісного набувача слід вважати безпідставною. Частиною першою статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданого до суду витягу вбачається, що 14.09.2011 кредитор АТ «Банк Форвард» та позичальник [PERSON] уклали договір застави транспортного засобу, на підставі якого 05.06.2023 зареєстроване обтяження на автомобіль, який 27.10.2021 придбаний позивачем. Згідно із статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Представник позивача посилається на те, що [PERSON] продала спірний автомобіль позивачу, який останній 27.10.2021 поставив його на облік і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Оспорене обтяження на автомобіль за заявою банка внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна застави лише у 05.06.2023. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі відчуження спірного автомобіля боржником за відсутності реєстрації обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі укладеного договору застави на час реалізації автомобіля, зазначене обтяження не зберігає свою силу для нового власника (покупця), а реєстрацію такого обтяження після припинення застави рухомого майна у зв`язку з переходом права власності на предмет застави до іншої особи - добросовісного набувача слід вважати безпідставною. Доказів існування вказаного обтяження на момент придбання позивачем спірного автомобілю матеріали справи не містять. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є добросовісним набувачем спірного автомобіля та на законних підставах без обтяжень набув на нього право власності, а тому останній на підставі ст.391\~ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності (права користування та розпорядження) автомобілем шляхом припинення державної реєстрації обтяження належного йому рухомого майна. Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові КЦС ВС від 18 березня 2020 року у справі №202/5584/18 із подібними обставинами справи. З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених повних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved