Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

15 лютого 2022 позивач, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», звернулося до Московського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення суми страхового відшкодування в сумі 34\~601,19 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13 листопада 2019 року о 18 год. 40 хв. в м. Харкові на вул. Терехівський, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у вчиненні вказаного ДТП згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова по справі №642/7854/19 від 05 грудня 2019 року [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, 14 листопада 2019 року потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди, звернулася до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з Заявою № 00327092 про подію, що має ознаки страхового випадку із поясненнями. Як вбачається зі страхового акту №00327092 від 23 грудня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 34\~601,19 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ПАТ «Завод Фрунзе», що підтверджується платіжним дорученням №127969 від 24 грудня 2019 року, за згодою Вигодонабувача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», було змінено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова та Фрунзенського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року вищевказана цивільна справа розподілена та розгляд даної справи автоматизованою системою суду обрано суддю Тімошенко Н.В. та передано для розгляду по суті. Ухвалою судді Тімошенко Н.В. дану справу прийнято до свого провадження в порядку спрощеного провадження. Суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя прийшла до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що 31 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір №021189/4055/0000055 добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі застрахований автомобіль). У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом п.25.1.1. Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо транспортна пригода. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з Довідки про дорожньо-транспортну пригоду НПУ №3019318591603318 13 листопада 2019 року о 18 год. 40 хв. в м. Харкові на вул. Терехівський, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Як вбачається з Постанови Ленінського районного суду м. Харкова по справі №642/7854/19 від 05 грудня 2019 року, 13 листопада 2019 року о 18 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] в м. Харкові, перед поворотом ліворуч на вул. Терихівську, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Ravon R2, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Харкова по справі №642/7854/19 від 05 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Дана Постанова набрала законної сили 17 грудня 2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. 14 листопада 2019 року потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди, звернулася до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з Заявою № 00327092 про подію, що має ознаки страхового випадку із поясненнями. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 14 листопада 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Протокол №00327092 огляду транспортного засобу (КАСКО). Відповідно до Рахунку №ЗиФ-1015663 від 14 листопада 2019 р. ПАТ «Завод Фрунзе», вартість відновлювального ремонту «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 36\~501,19 грн. Як вбачається зі страхового акту №00327092 від 23 грудня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 34\~601,19 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ПАТ «Завод Фрунзе», що підтверджується платіжним дорученням №127969 від 24 грудня 2019 року, за згодою Вигодонабувача. Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. У рішенні по справі «О `Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» no.15809/02і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями, та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким в момент дорожньо транспортної пригоди керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України розрахунок суми, що стягується: -загальна вартість відновлювального ремонту «RAVON R2» державний реєстраційний номер [NUMBER] = 36\~501,19 грн.; -франшиза за договором = 1\~900,00 грн.; -решта, що підлягає відшкодуванню безпосередньо Відповідачем = 34\~601,19 грн. Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві, 20 січня 2020 року направлено Претензію №26810 (Вих.№1265/1-2), однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо відшкодування завданих збитків в досудовому порядку проведено не було. Відповідно до п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України заходів, щодо забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, позивачем не здійснювалось. Відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн.. З огляду наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Outcome: approved