Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

09.08.2023 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" щодо збирання та розповсюдження його персональних даних, а саме його РНОКПП шляхом подання заяви № 905 від 22.03.2013 р. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 1-196/09 від 16.05.2013 р. до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка зареєстрована за вихідним № 1797 від 01.04.2021 р.; - визнати протиправними дії державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ліннік Артема Олександровича щодо внесення РНОКПП боржника [PERSON] у виконавче провадження № 65007988 від 01.04.2021 р. та накладення на нього арештів у даному виконавчому провадженні, внесення його до Єдиного державного реєстру боржників; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" та Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на його користь по 1/2 частки шкоди 2641008,51 грн, з якої упущена вигода 1912362,00 грн, реальні збитки 128646,51 грн, моральна шкода 600000,00 грн., а також судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що у червні 2021 року йому надійшло смс про арешт його карткових рахунків в межах виконавчого провадження, ознайомившись з яким він з`ясував, що боржником є [PERSON] , [INFO] зареєстрований у Голопристанському районі та за суджений Феодосійським міським судом АР Крим за ч.3 ст. 185 КК України. РНОКПП у виконавчому листі не було зазначено, але воно було вказано у заяві стягувача. Крім того, матеріали кримінального провадження містять актовий запис про смерть вказаної особи. Вказує на те, що під час арешту та внесення його в реєстр боржників були розірвані договори постачання, надання послуг, виконання робіт, підряду на загальну суму 1912362,00 грн. Він не зміг оплатити кредитні договори чим йому нанесено матеріальну шкоду 128646,51 грн та заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 600\~000,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2023 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі; відкрите провадження по цивільній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великоолександрівський ВДВС у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); зобов`язано позивача протягом п`яти днів з дня отримання ухвали направити залученій третій особі позовну заяву з доданими документами, а суду надати відповідні докази вручення або надіслання документів третій особі; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. 22.08.2023 р. від представника позивача адвоката Родіонової В.Є. надійшло клопотання про витребування доказів матеріалів виконавчого провадження 65007988 від 01.04.2021 р. 04.09.2023 р. від представника ТОВ «АЛЛО» адвоката Нестерова Є.М. надійшов відзив на позов, відповідно до якого вина ТОВ «АЛЛО» у заподіянні шкоди відсутня. У виконавчому листі Феодосійського міського суду АРК був відсутній РНОКПП засудженого [PERSON] 06.09.2023 р. від представника ТОВ «АЛЛО» адвоката Нестерова Є.М. електронною поштою надійшла заява про виклик свідків. РНОКПП боржника товариство отримало від органу, який здійснював досудове розслідування кримінальної справи (лист № 34/07-2 від 21.07.2011 р). Саме на підставі цієї інформації 22.03.2021 р. товариство звернулося до Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого 01.04.2021 р. було відкрите виконавче провадження. В подальшому з`ясувалося, що боржник має інший РНОКПП про що 18.06.2021 р. подано заяву про заміну РНОКПП. Крім того, наявність упущеної вигоди не доведена належними та допустимими доказами. Прострочення зобов`язань за кредитними договорами відбувалося в тому числі до відкриття ВП, а з рішень суду не вбачається коли саме виникла заборгованість. Щодо моральної шкоди недоведений причинний зв`язок між його захворюваннями та діями ТОВ «АЛЛО». Крім того, розмір моральної шкоди не є співмірним з можливим арештом коштів в розмірі 24\~091,82 грн. Орієнтовний попередній розрахунок судових витрат - 10 тис.грн. на правову допомогу в суді першої інстанції. 12.09.2023 р. від представника позивача адвоката Родіонової В.Є. надійшла відповідь на відзив ТОВ «АЛЛО», відповідно до якого вважає, що лист Феодосійського міського відділу УМВС в АРК має ознаки підробки. Державний виконавець мав можливість звернутися до ДФС для з`ясування РНОКПП боржника. 27.09.2023 р. від представника ТОВ «АЛЛО» адвоката Шевцової В.В. надійшли доповнення до відзиву, відповідно до яких позивач протягом 2 місяців з дня відкриття виконавчого провадження-накладення арешту на його рахунки та до уточнення ідентифікаційного коду боржника не здійснював жодних дій для зняття арешту з його рахунку. Крім того до суду подано клопотання адвоката Шевцової В.В. про витребування доказів та призначення технічної експертизи документів. 05.10.2023 р. від Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позов. Вказано, що 01.04.2021 р. відкрито виконавче провадження та накладений арешт на майно та кошти боржника, у заяві стягувача був вказаний РНОКПП боржника. В ході примусового виконання стягувачем подано заяву про уточнення РНОКПП боржника, 22.06.2021 р. знято обмеження, покладені на позивача. Щодо відшкодування шкоди вказує на сумнівність договорів та недоведеність причинного зв`язку між шкодою та діями ВДВС. 10.11.2023 р. від представника ТОВ «АЛЛО» адвоката Нестерова Є.М. надійшли заперечення на відповідь на відзив. Вказав, що інформацію про РНОКПП товариство отримало від органу досудового розслідування, як потерпіла особа у кримінальному проваджені, натомість від органів ДФС таку інформацію отримати було не можливо, а невідповідності наведені стороною позивача у листі Феодосійського МВ ГУ МВС України АРК жодним чином не свідчать про його фальсифікацію, а відповідь на відзив не містить спростування доводів викладеним товариством у відзиві щодо можливої фальсифікації договорів. 20.12.2023 р. від Великоолександрівського ВДВС у Бериславському районі Херсонської області надійшли матеріали виконавчого провадження, виготовлені з АСВП, повідомлено, що оригінали не передавалися та знаходяться на тимчасово окупованій території. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2023 р.: - провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло» в частині визнання протиправними дій ТОВ «АЛЛО» щодо збирання та розповсюдження персональних даних [PERSON] , а саме його РНОКПП [NUMBER] , шляхом подання заяви про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2021 р. за вихідним № 905 за виконавчим листом № 1-196/09 від 16.05.2013 р., до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), яка зареєстрована за вхідним № 1797 від 01.04.2021 р. закрито, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а питання правомірності чи неправомірності відповідних дій ТОВ «АЛЛО» підлягають з`ясуванню в межах розгляду вимог про відшкодування шкоди, а не як окрема позовна вимога; - витребувано з Великоолександрівського ВДВС у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії матеріалів виконавчого провадження №65007988 від 01.04.2021 р. відносно [PERSON] . - витребувано у [PERSON] оригінали наступних документів: 1.договору постачання від 09.02.2021 № 09/02/2021 між ФОП [PERSON] та ТОВ «СМА Лоджистик» 2.договору на надання послуг від 26.03.2021 № 26/03/2021 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Миколаїв-Південь Сервіс» 3.договору про виконання робіт від 31.03.2021 № 31/03/2021 між ФОП [PERSON] та ПП «Хуторок GV» 4.договору підряду від 01.04.2021 № 01/04/2021/1 між ФОП [PERSON] та ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ» 5.договору виконання робіт від 01.04.2021 № 01/04/2021/2 між ФОП [PERSON] та ПП «ОСВ-Агро» 6.повідомлення ПП «Хуторок GV» від 06.04.2021 про розірвання договору виконання робіт від 31.03.2021 № 31/03/2021 7.претензії ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ» від 06.04.2021 № 06/04 про розірвання договору підряду від 01.04.2021 № 01/04/2021/1 в односторонньому порядку 8.претензії ТОВ «ОСВ-Агро» від 06.04.2021 № 06/04/21 про розірвання договору підряду від 01.04.2021 № 01/04/2021/2 в односторонньому порядку 9.претензії ТОВ «СМА Лоджистик» від 10.04.2021 про розірвання договору поставки тентів від 09.02.2021 № 09/02/2021 в односторонньому порядку 10.листа ТОВ «Миколаїв-Південь Сервіс» від 13.04.2021 № 13/04 про розірвання договору на надання послуг від 26.03.2021 № 26/03/2021 в односторонньому порядку; - витребувано у ТОВ «СМА Лоджистик» оригінали договору постачання від 09.02.2021 № 09/02/2021 з ФОП [PERSON] та претензії ТОВ «СМА Лоджистик» від 10.04.2021 про розірвання цього договору в односторонньому порядку; - витребувано у ТОВ «СМА Лоджистик» вільні зразки підписів [PERSON] та вільні зразки відтисків печатки із супровідними листами на адресу суду. - витребувано у ТОВ «Миколаїв-Південь Сервіс» оригінали договору на надання послуг від 26.03.2021 № 26/03/2021 з ФОП [PERSON] та листа ТОВ «Миколаїв-Південь Сервіс» від 13.04.2021 № 13/04 про розірвання цього договору в односторонньому порядку. - витребувано у ТОВ «Миколаїв-Південь Сервіс» вільні зразки підписів [PERSON] та вільні зразки відтисків печатки із супровідними листами на адресу суду; - витребувано у ПП «Хуторок GV» оригінали договору про виконання робіт від 31.03.2021 № 31/03/2021 з ФОП [PERSON] та повідомлення ПП «Хуторок GV» від 06.04.2021 про розірвання цього договору; - витребувано у ПП «Хуторок GV» вільні зразки підписів [PERSON] та вільні зразки відтисків печатки із супровідними листами на адресу суду; - витребувано у ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ» оригінали договору підряду від 01.04.2021 № 01/04/2021/1 з ФОП [PERSON] та претензії ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ» від 06.04.2021 № 06/04 про розірвання цього договору в односторонньому порядку; - витребувано у ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ» вільні зразки підписів [PERSON] та вільні зразки відтисків печатки із супровідними листами на адресу суду; - витребувано у ПП «ОСВ-Агро» оригінали договору виконання робіт від 01.04.2021 № 01/04/2021/2 з ФОП [PERSON] та претензії ТОВ «ОСВ-Агро» від 06.04.2021 № 06/04/21 про розірвання цього договору в односторонньому порядку; - витребувано у ПП «ОСВ-Агро» вільні зразки підписів [PERSON] та вільні зразки відтисків печатки із супровідними листами на адресу суду; - витребувано у [PERSON] вільні зразки його підписів із супровідним листом на адресу суду. Ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області від: - 07.02.2024 р. призначено судову технічну експертизу документів; - 23.02.2024 р. відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки; - 04.03.2024 р. призначено судову технічну експертизу документів, провадження по справі зупинено; - 26.06.2024 р. поновлено провадження, продовжено підготовче провадження; - 09.09.2024 р. витребувано докази з урахуванням клопотання експерта; - 07.10.2024р. визнано неможливим проведення судово технічної експертизи документів, призначеної ухвалою суду від 04.03.2024 року; в задоволенні клопотання представника ТОВ "АЛЛО" про виклик свідків відмовлено; закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи за суттю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Радіонова В.Є. підтримали позов в повному обсязі та дали пояснення, аналогічним викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив. Позивач зазначив, що через арешт він втратив свою ділову репутацію, з ним ніхто не хоче мати справу як з підприємцем, крім того до теперешнего часу він не може поновити свій рахунок в банку. Він особисто їздив у виконавчу службу та повідомив про те, що він не є боржником, знайомився з матеріалами виконавчого провадження, фотографував їх. Представник позивача просила не приймати до уваги повідомлення райвідділу міліції, оскільки про таку відповідь їй не повідомили в її запиті ТОВ «АЛЛО» та з підстав ознак підробки відповіді, міліція не є розпорядником інформації та не мала вже матеріалів кримінальної справи, оскільки вони перебували в суді. Крім того, зазначила, що в Україні не менше 5 осіб, що мають такі саме ідентифікуючи дані, тому внесення відомостей про боржника щодо РНОКПП, не зазначених у виконавчому документі є протиправними та такими, що завади шкоди позивачу. Представник ТОВ «АЛЛО» позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки не є належним відповідачем, не завдавали шкоду позивачу тощо. Представник виконавчої служби пояснив, що вважає, що дії державного виконавця повністю відповідають закону, все необхідне було вчинене, тому відсутні підстави для задоволення позову. Вказав, що перевірка РНОКПП є автоматичною та у випадку співпадіння ПІБ та дати народження приходить відповідь про підтвердження відомостей. Також вказував, що якщо б на рахунку позивача знаходилися кошти в сумі, зазначений у виконавчому листі вони б були б автоматично списані, а оскільки цього не відбулося, то у позивача на рахунку, який був арештований не тривалий час кошти були відсутні. Після оголошення перерви від представника позивача адвоката Родіонової В.Є. через Електронний суд надійшла заява про завершення розгляду справи у відсутність позивача та його представника, просила визнати відповідь від 21.07.2011 р. Феодосійського міського відділу УМВС в АР Крим недопустимим доказом. Від представника ТОВ «АЛЛО» через підсистему Електронний Суд надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, наведено заперечення проти доводів сторони позивача щодо сумнівів в автентичності листа Феодосійського міського відділу УМВС в АР Крим. Від представника Великоолександрівського ВДВС в Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про розгляд справи у відсутність, просив в задоволенні позову відмовити та звертав увагу на період часу, який був арештований рахунок та на відсутність коштів на рахунку. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Вирком Феодосійського міського суду АР Крим від 28.05.2009 р. засуджений, зокрема, [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Гола Пристань Херсонська область, українець, громадянин України, зареєстрований у [ADDRESS] за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, зокрема, на користь Товариства з обмеженою відповідальності «АЛЛО» - 31732,48 грн. З копії ухвали Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 07.06.2013 р. вбачається, що вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 28.05.2009 р. [PERSON] був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України. Крім того, з засудженого у рахунок відшкодування шкоди, яка була заподіяна злочином, у солідарному порядку на користь ТОВ „АЛЛО було стягнуто 21732, 48 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю „Алло, яке є цивільним позивачем по даній кримінальній справі, звернулось до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. 08.09.2009 р. відділом ДВС Голопристанського РУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №1-196/09 виданим Феодосійським міським судом про солідарне стягнення з [PERSON] на користь ТОВ „Алло грошової суми в розмірі 21732, 48 грн. 12.10.2010 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу без виконання в зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливе звернути стягнення, однак вказаний виконавчий лист до ТОВ „Алло не повертався, тому що був втрачений при пересилці. В зв`язку з чим 26.11.2012 р. Феодосійським міським судом було винесено хвалу про видачу дублікату виконавчого листа №1-196/09. Однак при отримані виконавчого листа ТОВ „Алло було встановлено, що строк для пред`явлення виконавчого документу для виконання закінчився, що позбавляє можливості стягувача пред`явити виконавчий документ для виконання. Судом задоволено заяву ТОВ «АЛЛО» та поновлений Товариству з обмеженою відповідальністю „Алло пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №1-196/09 виданого 18.05.2009 р. Феодосійським міським судом АР Крим, виданого про солідарне стягнення з [PERSON] на користь ТОВ „Алло грошової суми в розмірі 21732, 48 грн. (том 1 арк. справи 25). З копії вказаної постанови, з якою ознайомлювалася сторона позивача з матеріалів виконавчого провадження містить відмітку про повернення виконавчого листа стягувачу 27.04.2018 р. В подальшому ТОВ «АЛЛО» 01.04.2021 р. подано до Голопристанськогого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що не є спірним по справі, заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом 1-196/09, що виданий 16.05.2013 р. Феодосійський міським судом АР Крим про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «АЛЛО» 21732,48 грн. В заяві вказано ІПН боржника [NUMBER] (том 1 арк. справи 26). Дублікат виконавчого листа від 16.05.2013 р., ухвала Феодосійського міського суду АРК від 07.06.2013 р., копії яких надані стороною позивача суду не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (том 1 арк. справи 24, 25). Постановою державного виконавця Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінніком А.О. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 1-196/09, виданим 16.05.2013 року Феодосійським міським судом АР Крим про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЛО» 21732,48 грн. Відомості про боржника: [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] (том 1 арк. справи 27, том 2 арк справи 196). Крім того, постановою державного виконавця Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лінніка А.О. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] (том 2 арк. справи 28). Зі скріншота вхідної кореспонденції від відправника ПриватБанк адресату «kyzmin.aleksand…» надійшло повідомлення 01.04.2021 р. о 16-25 про заблокування його рахунку згідно з постановою виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції та запропоновано врегулювати питання про зняття арешту з виконавчою службою (арк. справи 65 том1). Інформацію про РНОКПП боржника за твердженням ТОВ «АЛЛО» було встановлено з відповіді №34/07-2 від 21.07.2011 року в.о. начальника Феодосійського МО УМВС України в АР Крим (том 1 арк. справи 204) на запит Товариства від 01.07.2011 р. № 702 (том 1 арк. справи 203), який був наданий з метою забезпечення виконання вироку суду в частині стягнення на користь ТОВ «АЛЛО» заподіяної шкоди. При цьому суд не приймає до уваги припущення сторони позивача щодо ознак підробки відповіді органу міліції, оскільки доводи не підтверджені належними доказами. Також стороною позивача клопотань в порядку ч.6 ст. 95 ЦПК України не заявлялося, сторона позивача та суд не ставили під сумнів відповідність копії листа оригіналу. Допустимість доказів - це встановлена законодавством вимога, що обмежує використання конкретних засобів доказування, або вимога, що пропонує обов`язкове використання конкретних засобів доказування при встановленні певних фактичних обставин справи при здійсненні доказування в процесі розгляду окремого виду справ у порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні ознак недопустимості доказу не встановлено, спосіб його отримання не свідчить про його недопустимість. Позивач по справі [PERSON] народився [INFO] у селі Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, з 27.04.1995 був зареєстрований у [ADDRESS] , знято з реєстрації місяця проживання 14.11.2016 року та 17.11.2016 року зареєстровано у [ADDRESS] , Державною податковою інспекцією у м.Миколаїв 29.05.2000 р. йому присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджено копією його паспорту громадянина України та відповідною довідкою (том 1 арк. справи 15-16). 07.06.2021 р. адвокатом Радіоновою В.Є. складено скаргу, яку направлено Міністерству юстиції України та Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини (том 1 арк. справи 139-137), з якої вбачається, що позивач [PERSON] у червні 2021 року отримав смс повідомлення про арешт його карткових рахунків. З`ясувавши ситуацію стало відомо, що рахунки арештовані в межах ВП 65007988, при ознайомленні було встановлено, що виконавчий документ щодо іншої особи. Крім того, матеріали виконавчого провадження містять копію актового запису про смерть [PERSON] , який був зареєстрований у м.Гола Пристань. З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 2462/А-3239-12.4/12.4-21 від 20.07.2021 р. (том 1 арк. справи 138-139) вбачається, що: - 02.04.2021 р. державним виконавцем направлено електронний запит до ДФС України щодо РНОКПП боржника та згідно отриманої відповіді інформація підтвердилася; - 16.06.2021 р. позивачем [PERSON] подано заяву з долученням документів, з яких відділом встановлено його ідентичність за прізвищем, ім`ям, по-батькові та датою народження з боржником, виявлено розбіжності за місцем реєстрації; - 18.06.2021 р. на електронну адресу відділу надійшла заява стягувача про уточнення реквізитів боржника, в якій зазначено РНОКПП боржника № [NUMBER] ; - на підставі вказаної заяви 22.06.2021 р. державним виконавцем внесені зміни щодо РНОКПП боржника та знято арешт з коштів позивача на розрахункових рахунках за допомогою електронного документообігу направлено до установ банку. Також вказана відповідь містить посилання на відсутність у Єдиному реєстрі боржників позивача, а до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені зміни щодо РНОКПП боржника. З адвокатського запиту адвоката Родіонової В.Є. до керівника ТОВ «АЛЛО», відправленого 28.07.2021 р. (том 1 арк. справи 139) вбачається, що [PERSON] отримав смс-повідомлення про арешт його карткових рахунків. Відповідь ТОВ «АЛЛО» від 04.08.2021 р. не містить відомостей щодо способу отримання ТОВ «АЛЛО» РНОКПП [PERSON] (том 1 арк. справи 140). Інформація з «Опендатботу» (том 1 арк. справи 34, том 4 арк. справи 200-201) містить інформацію щодо арештів майна боржника [PERSON] органами виконавчої служби, що були зареєстровані 06.02.2015 р., 02.04.2021 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В той же час параметри запиту невідомі. За інформацією Українського бюро кредитних історій актуальної станом на 13.08.2021 р. [PERSON] (інформація щодо РНОКПП та інших ідентифікуючих ознак відсутня) має кредитну картку Універсал Банк, по якій просторочена заборгованість починається з листопада 2020 року; кредитну картку Акцент Банк, за якою прострочена заборгованість з січня 2021 року, кредитну картку Акцент Банк прострочена заборгованість з грудня 2020 року, кредитна картка ПриватБанк прострочена заборгованість з квітня 2021 року, інші кредитні історії завершені. Також вказана інформація містить відомості щодо виконавчих проваджень СКІ, де ТОВ «АЛЛО» було стягувачем, обидва завершені (том 1 арк. справи 35). З виписки по рахунку АТ «Акцент Банк» вбачається рух коштів за період з 02.11.2020р. по 04.01.2021р. та не містить подальшого руху коштів після 04.01.2021 р. (том 1 арк. справи 49-64). За заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.09.2022 р. з [PERSON] стягнуто заборгованість на користь АТ КБ «Приватбанк», при цьому судом встановлено, що відповідач, починаючи з 09.07.2015 р. по 08.02.2021 р. активно користувався кредитними коштами, остання операція здійснена 08.02.2021 р. Вказане судове рішення не містить відомостей про утворення заборгованості в період з 01.04.2021 р. по 22.06.2021 р. (том 1 арк. справи 66-71). Скріншот екрана телефона (том 1 арк. справи 72) не містить жодних ідентифікуючих ознак отримувача, але містить відомості щодо порушення отримувачем повідомлення у травні 2023 р. повідомлень від відправника A-BANK про порушення умов договору та наявності простроченої заборгованості, період не зазначений. Довідки по кредитах (том 1 арк. справи 73) та про заборгованість (том 1 арк. справи 74) свідчать, що позивач має в А банк станом на 09.06.2023 прострочену заборгованість, період її утворення не зазначений. Виписка за кредитом А-банк від 09.06.2023 р. (том 1 арк. справи 75-77) свідчить про наявність заборгованості у позивача перед банком, починаючи з 15.04.2019 р., яка поступова зменшувалася, але з 15.02.2021 р. зростає. Виписка по картці А-банк від 09.06.2023 р. містить інформацію, що в період арешту з 01.04.2021 р. по 22.06.2021 р. є операції списання відсотків за використання кредитного ліміту, останнє поповнення в розмірі 1000,00 грн. - 02.11.2020 р. (том 1 арк. справи 78-95). З рішення по справі № 490/4548/22 з ЄДРСР без ідентифікуючих ознак, але з врахуванням інформації з сайту Судова влада вбачається, що 16.01.2023 Центральнимм районним судом м.Миколаєва розглянута справа за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] та стягнуто з останнього заборгованість за договором банківських послуг 45215,41 грн. договір від 21.08.2019 р., період утворення заборгованості судове рішення не містить (том 1 арк. справи 96-100). Позивачем [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) укладені договори: -постачання 09.02.2021 р. з ТОВ «СМА Лоджистик», який розірвано за претензією від 10.04.2021р., зокрема через наявність виконавчого провадження 38823488 (арк справи 101-106 том 1); -на надання послуг від 26.03.2021 р. з ТОВ «Миколаїв-Південь», розірваний з 29.4.2021 р. через наявність інформації у відкритих Державних реєстрах щодо виконавця послуг (том 1 арк. справи 107-112); -про виконання робіт від 31.03.2021 р. з ПП «Хуторок GV», розірваний з 22.04.2021 р., через ознаку виконавця в Реєстрах «ризиковим контрагентом» (том 1 арк. справи 113-118); -про виконання робіт від 01.04.2021 р. з ПП «ОСВ-АГРО», розірваний з 22.04.2021 р., через ознаку виконавця в Реєстрах «ризикові особи» (том 1 арк. справи 119-124); -підряду від 01.04.2021 р. з ТОВ «АДОНІС АГРО ЮГ», розірваний з 19.04.2021 р. за ознакою виконавця як «ризикової особи» (том 1 арк. справи 125-129). З довідки № 410 від 06.07.2023 р. вбачається знаходження [PERSON] на консультативному обліку в КНП «Миколаївський обласний центр псхічного здоров`я» (арк справи 131 том 1). 15.06.2022 « [PERSON] возраст 1976 г.р.» проведено «МРТ пояснично-крестцового отдела позвоночника» (том 1 арк. справим 132). 18.06.2022 р. [PERSON] виданий консультаційний висновок спеціаліста МОЗУ УОЗ м.Миколаєва та рекомендовано оперативне лікування (том 1 арк. справи 133-). З 01.02.2023 р. по 15.02.2023 р. [PERSON] знаходився на амбулаторному лікування в центрі біологічної медицини (том 1 арк. справи 134). Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Судом встановлено, що 01.04.2021 р. внаслідок винесення органом державної виконавчої служби постанови про арешт грошових коштів у виконавчому провадженні за АСВП № 65007998, яке відкрите за виконавчим листом виданим на підставі вироку Феодосійського міського суду АР Крим від 28.05.2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЛО» грошових коштів в розмірі 21732,48 грн., фактично було арештовано рахунки позивача [PERSON] в банках. При цьому доказів наявності коштів на вказаних банківських рахунках у позивача суду не надано. Боржник [PERSON] мав ідентичні прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження з позивачем [PERSON] , але різне місце народження та зареєстроване місце проживання та, відповідно інший РНОКПП. Арешт коштів на банківських рахунках позивача [PERSON] у період з 01.04.2021 р. по 22.06.2021р. є наслідком внесення державним виконавцем Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) РНОКПП боржника як « [NUMBER] », про яке йому стало відомо з заяви стягувача ТОВ «АЛЛО», що надійшла до виконавчої служби 01.04.2021 р. У виконавчому документі відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» станом на день його подачі до примусового виконання (01.04.2021 р.) зазначаються, зокрема, другий абзац п. 4 - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). Вказані зміни внесені згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016. Крім того, згідно абзацу першого пункту 2 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту 02.04.2012 № 512/5, яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (на час відкриття виконавчого провадження -01.04.2021 р.). За ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 01.04.2021 р.), виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею. Абзацем 25 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують\~боржника чи\~можуть сприяти\~примусовому виконанню\~рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо). Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явиться за викликом виконавця, виконавець має право звернутись до суду щодо застосування до нього приводу; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Крім того, за положеннями частини 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Як, встановлено в судовому засіданні з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (том 1 арк. справи 138-139) 02.04.2021 р. державним виконавцем направлено електронний запит до ДФС України щодо РНОКПП боржника та згідно отриманої відповіді інформація підтвердилася. 16.06.2021 р. стороною позивача надано документи до органу державної виконавчої служби, з яких просліджується ідентичність прізвища, ім`я по-батькові дати народження позивача з боржником [PERSON] 18.06.2021 р. від стягувача ТОВ «АЛЛО» надійшла заява про уточнення РНОКПП боржника, відповідні зміни внесені державним виконавцем до матеріалів виконавчого провадження, а 22.06.2021 р. знято арешт з коштів особи з РНОКПП « [NUMBER] » та видалено позивача з Реєстру боржників, внесені зміни щодо боржника в реєстрах заборони. Таким чином, доказів на підтвердження протиправності дій чи бездіяльності державного виконавця при відкритті виконавчого провадження 01.04.2021 р., накладення арешту на грошові кошти від 01.04.2021р., внесення змін до РНОКПП боржника при надходженні відповідної заяви стягувача 18.06.2021 р. та зняття 22.06.2021 р. арешту з коштів позивача в судовому засіданні не встановлено, а позивачем не доведено. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що «причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди)». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За приписами ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В той же час, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом статей 1173, 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1166, 1167, 1174 ЦК України. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що посадовою особою органу державної виконавчої служби вчинено протиправні дії або бездіяльність, відсутній елемент деліктного правопорушення - протиправне діяння, відсутня необхідність перевіряти наявність інших елементів наявність шкоди (як матеріальної так і моральної) та причинний зв`язок між порушенням та шкодою. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до держави в особі Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо вимог до відповідача ТОВ «АЛЛО» про відшкодування шкоди. Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Положення цієї статті роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України. Конституційний Суд України, розтлумачивши положення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважав, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом. На виконання положення статті 32 Конституції України, а також з метою імплементації Конвенції Ради Європи № 108 Верховна Рада України схвалила Закон України «Про захист персональних даних», в статті 1 якого закріплено, що цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Згідно з частиною другою статті 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У постанові від 27 вересня 2017 року у справі № 6-1435цс17 у подібних правовідносинах Верховний Суд України сформулював висновок, що відповідно до положень статей 31, 32 Конституції України, статей 270, 306 ЦК України кожному гарантується право на недоторканість особистого життя, право на таємницю телефонних розмов; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно з частиною другою статті 276 ЦК України якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Аналіз фактичних обставин цієї справи дає підстави зробити висновок, що позивач звернувся за захистом своїх прав, порушених незаконним на його думку збором та поширенням ТОВ «Алло» його персональних даних у вигляді РНОКПП у заяві про відкриття виконавчого провадження, боржником за яким він не є. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Суд вважає, що позивачем не доведено, що ТОВ «АЛЛО» збирало конфіденційну інформацію щодо саме його особи та поширювала таку інформацію в розумінні Закону України «Про інформацію», оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ТОВ «АЛЛО» як стягувач за виконавчим листом, виданим на підставі вироку суду, з`ясовувало інформацію щодо РНОКПП боржника за виконавчим листом засудженого вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 28.05.2009 р. за ст. 185 ч.3 КК України. Тобто, інформація щодо РНОКПП боржника [PERSON] , яку отримало ТОВ «АЛЛО» та в подальшому у передбачений Інструкцією з організації примусового виконання рішень спосіб передала органу державної виконавчої служби, не є збором та передачею інформації стосовно позивача. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що ТОВ «АЛЛО» при подачі заяви до виконавчого органу про відкриття виконавчого провадження вчинено винне протиправне діяння, відсутня необхідність перевіряти наявність інших елементів наявність шкоди (як матеріальної так і моральної), причинного зв`язку між порушенням та шкодою та вини товариства. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ТОВ «АЛЛО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Встановивши, що позивачем не доведена наявність протиправної поведінки відповідачів, причинного зв`язку такої поведінки із заподіяною шкодою, та додатково вини ТОВ «АЛЛО» суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доказів наявності судових витрат на час ухвалення судового рішення відповідачами не надано. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Підстави для зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення відсутні. Повне рішення складене 24.02.2025 р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed