Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

1.Описова частина [PERSON] (надалі за текстом також - позивач) звернувся до суду із позовом до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу (надалі за текстом також - відповідач) у якому просив стягнути з відповідача на свою користь недоотриману заробітну плату за час відрядження у розмірі 894,35 гривень. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 02.03.2017 перебував з відповідачем у трудових відносинах та згідно наказу №121 від 06.05.2024 був направлений у відрядження на 5 днів з 13 по 17 травня 2024 року. Згідно рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.10.2024 у цивільній справі №752/15570/24 було встановлено, що відповідач недоплатив позивачу заробітну плату за період з 22.04.2024 по 07.06.2024 і стягнув на користь позивача грошові кошти у розмірі 6 210,01 гривень заробітної плати. Невиплачена своєчасно заробітна плата в розмірі 6 210,01 гривень складається з: помісячної заробітної плати позивача за 7 робочих днів в квітні 2024 року в розмірі 1 252,09 гривні, за 18 робочих днів в травні 2024 року в розмірі 3 974,12 гривні та за 5 робочих днів в червні 2024 року в розмірі 983,80 гривні. Як стверджує позивач, при розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відрядження до заробітної плати у квітні 2024 року з вини відповідача неврахована недоотримана заробітна плата позивача за 7 робочих днів в квітні 2024 року в розмірі 1 252,09 гривні. Заробітна плата позивача в квітні 2024 року для розрахунку середньоденної заробітної плати за час відрядження збільшилася на 1 252,09 гривні та відповідно середньоденна заробітна плата позивача в квітні 2024 року збільшилася на (1252,09 : 7) 178,87 гривень. Таким чином, сума недоотриманої заробітної плати за 5 днів відрядження становить (178,87 х 5) = 894,35 гривні. Вважаючи своє право порушеним [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь недоотриману заробітну плату за час відрядження у розмірі 894,35 гривень. 1.2. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду від 06.12.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що згідно наказу Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу №14-к від 01.03.2017 «Про прийняття [PERSON] на роботу» позивач з 02.03.2017 був тимчасово, до проведення конкурсного відбору, прийнятий на посаду завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій. Відповідно до наказу Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу №121 від 06.05.2024 «Про направлення у відрядження [PERSON] » позивач був відряджений до Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, терміном на 5 днів, з 13 по 17 травня 2024 року з урахуванням часу перебування у дорозі. Згідно наказу Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу №162/к від 07.06.2024 «Про переведення [PERSON] » позивач був переведений з 10.06.2024 з посади завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій на посаду завідувача відділу наукового та методичного забезпечення. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2024 (набрало законної сили 22.11.2024) у цивільній справі №752/15570/24 за позовом [PERSON] до Українського наково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу про стягнення заробітної плати позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з Українського наково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на користь [PERSON] 6 210,01 гривень недоотриманої заробітної плати за період часу з 22.04.2024 до 07.06.2024. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2024 у цивільній справі №752/15570/24 мотивоване тим, що наказом Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу №194/к від 29 грудня 2021 року № 194/к позивач був звільнений з займаної посади з 31.12.2021 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Київського апеляційного суду від 11.04.2024 наказ про звільнення позивача з роботи був визнаний незаконним, позвач був поновлений на роботі. Рішення суду відповідачем виконано наказом № 95/к від 22.04.2024. Відповідно до п.1 наказу позивач був поновлений на посаді з посадовим окладом 9 719,00 гривень відповідно до штатного розпису від 01.01.2021, встановлена надбавка за науковий стаж у розмірі 30%, доплата за ступінь кандидата наук у розмірі 15% посадового окладу. Відповідно до постанови КМУ № 23 від 12.01.2024 «Деякі питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» посадовий оклад позивача, як завідувача відділу, з 01.01.2024 становить 11 629,80 гривень. З наказу № 95/к від 22.04.2024 про поновлення позивача на роботі, вбачається, що розмір його посадового окладу визначений неправильно, що привело до неправильного нарахування зазначених у наказі доплат. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума недоплати становить 6 210,01 гривень. Як вбачається з платіжної відомості позивачу у травні 2024 року нараховано заробітну плату у розмірі 14 230,23 гривні до вирахування податків та зборів, з яких за відрядження строком 5 днів, позивачу було нараховано грошову суму у розмірі 3 202,50 гривень. 2.2. Застосовані норми права та иотиви, з яких виходить суд Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. У разі направлення у службове відрядження працівника, який виконує роботу дистанційно (стаття 60-2), у тому числі при його відрядженні до місцезнаходження роботодавця, пункт відправлення працівника у відрядження та пункт, до якого працівник повертається з відрядження, встановлюються роботодавцем за погодженням із працівником під час узгодження маршруту поїздки та зазначаються у наказі (розпорядженні) про відрядження. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку. Суд встановив, що невиплачена своєчасно відповідачем заробітна плата в розмірі 6 210,01 гривень складається з помісячної заробітної плати позивача за 7 робочих днів в квітні 2024 року в розмірі 1 252,09 гривні, за 18 робочих днів в травні 2024 року в розмірі 3 974,12 гривні та за 5 робочих днів в червні 2024 року в розмірі 983,80 гривні. Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що при розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відрядження до заробітної плати в квітні 2024 року з вини відповідача неврахована недоотримана заробітна плата за 7 робочих днів у квітні 2024 року в розмірі 1 252,09 гривні. Середньоденна заробітна плата позивача у квітні 2024 року повинна бути збільшена на (1252,09/7) = 178,87 гривень. Враховуючи викладене, сума недоотриманої заробітної плати за 5 днів відрядження позивача становить (178,87 х 5) = 894,35 гривні. 3. Висновки суду За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу про стягнення недоотриманої заробітної плати у розмірі 894,35 гривні є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved