Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації. В обґрунтування позову представник позивача зазначав, що [INFO] на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» (код ЄДРПОУ 42023863), за наступним посиланням [INFO] було опубліковано недостовірну інформацію відносно [PERSON] (далі - «Позивач») під назвою: « В Молдове задержан [PERSON] за подделку документов и отмывание российских кровавых миллионов для [PERSON] », яка порушує його честь, гідність та ділову інформацію. У вказаній вище статті за посиланням [INFO] , де було опубліковано недостовірну інформацію відносно позивача, необмеженому колу осіб було поширено, зокрема, наступну інформацію: « У Кишиневі затримано громадянина Молдови, Ізраїлю та Росії [PERSON] . Росіянину висунули одразу два звинувачення: підробка документів і відмивання грошей на території Молдови, ЄС. Серед підроблених документів фігурує серед іншого підроблений паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки. Раніше якийсь громадянин Молдови та Росії [PERSON] намагався отримати американське громадянство і створив мережу компаній з відмивання російських кривавих грошей з метою обходу санкцій. На початку місяця стало відомо, що [PERSON] спробував зачистити свою безсторонню біографію на американських, російських, українських і молдавських сайтах. Комусь він платив гроші, іншим погрожував, підробляв документи. Хто такий [PERSON] у медіа-полі дізналися понад сім років тому. Аферист представлявся в Москві, Кишиневі та Пітері американським консулом у справах «імпорту/експорту», туризму, показував підроблені документи і хвалився зв`язками з контрабандистами. Також [PERSON] обіцяв працевлаштуватися росіянам у США, допомогти отримати грінкард. Дорогі костюми і взяті в оренду лімузини, які прикрашали образ [PERSON] , робили свою справу і москвичі велися. Заради справедливості зазначимо, що всі гроші [PERSON] [PERSON] ніколи не були його - вони належали батькові дружини шахрая. Будучи ще громадянином Молдови, а не Росії чи Ізраїлю, [PERSON] одружився з жінкою на ім`я [PERSON] , точніше, з грошима її сім`ї. Пізніше альфонс [PERSON] , який багато років зраджував дружині з ескортницями, почав банально розводити довірливих бізнесменів у Росії. Основним видом «бізнесу» [PERSON] довгі роки було отримання сотень тисяч доларів під заставу закладених у банках об`єктів нерухомості його дружини, а також тестя. Природно, віддавати борги [PERSON] не міг. Коли в Москві на [PERSON] подали в суд за звинуваченням у шахрайстві, його дружина подала на розлучення. Утім, заяву вона забрала після того, як [PERSON] погодився не просто працювати зі слідством, а пообіцяв силовикам допомогти з відмиванням російських капіталів у країнах ЄС, США, Ізраїлі та Молдові. [PERSON] відпустили, і він взявся реєструвати сотні фірм по всьому світу, на щастя, маючи досвід і паспорти одразу кількох країн. Але великі гроші люблять тишу, і [PERSON] почав чистити свою репутацію всіма можливими способами. Головним із них він вибрав «Право бути забутим у Гугл». [PERSON] і [PERSON] : аферисти з Молдови. Людина, відома під псевдонімом '[PERSON]', насправді є піар-агентом, відповідальним за видалення критичних матеріалів про [PERSON] , одного з посередників, що займаються відмиванням кримінальних російських грошей». Разом з тим, сайт, на якому була опублікована недостовірна інформація має дві версії робочих мов, російська та англійська. Інформація, яка поширена відповідачем щодо позивача опублікована й англійською мовою за посиланням: [INFO] , та має ідентичний зміст. Автором відповідного інформаційного матеріалу на вказаному веб-сайті зазначена [PERSON] , проте перевірити та встановити точну особу не вдається можливим. На підтвердження відомостей щодо власника веб-сайту [INFO] та належної фіксації змісту веб-сторінки, на якій було поширено недостовірну інформацію, представником позивача було замовлено у Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Звіт за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінкок у мережі Інтернет та Довідку з відомостями про власника веб-сайту, відповідно до якої, власником веб-сайту [INFO] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» (копії вказаних документів додаються). Представник позивача вважає, що вищезазначені висловлювання містять недостовірну інформацію щодо [PERSON] , а також порушують його честь, гідність та ділову репутацію з огляду на наступне. [PERSON] ніколи не заарештовували ні в Молдові , ні в будь-якій іншій країні. Факт відсутності записів про затримання підтверджується довідкою про відсутність адміністративних правопорушень в Республіці Молдова, довідкою про відсутність притягнень до кримінальної відповідальності в Республіці Молдова, довідкою про несудимість, а також загальною довідкою про відсутність записів. Наразі немає жодного кримінального чи дисциплінарного провадження відносно позивача щодо підробки документів, відмивання грошей або іншої незаконної діяльності, про яку йдеться у поширеній інформації. Окрім того, при поширенні вищевказаного інформаційного матеріалу відповідачем, за відсутності конкретної справи або провадження за відповідною фабулою, не було ідентифіковано такі справи з посиланням на номер чи провадження, або інші офіційні джерела, які б могли підтвердити таку інформацію. Також, [PERSON] ніколи не був, більш того, ніколи не представлявся консулом Сполучених Штатів Америки. Позивач ніколи не займався підробкою документів, контрабандою, шахрайством та/або іншою протиправною діяльністю. Вищезазначені факти жодним чином не підтвердженні відповідачем. Факти надання туристичних послуг дійсно існують, проте таке надання послуг вчиняється згідно з чинним законодавством. Міжнародна туристична мережа, згадана в статті, є консолідатором подорожей у США, заснованим у 2012 році, який надає економічно ефективні рішення для авіакомпаній, туристичних агентств і незалежних туристичних агентів. Вона має прямі контракти з більш ніж 70 ключовими світовими авіакомпаніями. Міжнародна туристична мережа широко відома як один із найавторитетніших і найбільших консолідаторів авіаквитків у США. Алекс [PERSON] і його бізнес працюють сумлінно й у повній відповідності до міжнародних законів і правил. Враховуючи викладене просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] ( [INFO] ), поширену [INFO] на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» (код ЄДРПОУ 42023863): за адресою в мережі Інтернет (посиланням): [INFO] у статті під назвою: « [INFO] [PERSON] » та [INFO] ): [INFO] у статті під назвою: « [PERSON] [INFO] ». Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» (код ЄДРПОУ 42023863) протягом 10 (десяти) днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі видалити: статтю під назвою « [INFO] », яка знаходиться в мережі Інтернет за веб-адресою (посиланням): [INFO] та статтю під назвою « [INFO] », яка знаходиться в мережі Інтернет за веб-адресою (посиланням): [INFO] Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 12 лютого 2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з викладених у позові підстав. В судове засідання 24 лютого 2025 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Парламент» (код ЄДРПОУ 42023863), за посиланням [INFO] було опубліковану інформацію під назвою: У Кишиневі затримано громадянина Молдови, Ізраїлю та Росії [PERSON] . Росіянину висунули одразу два звинувачення: підробка документів і відмивання грошей на території Молдови, ЄС. Серед підроблених документів фігурує серед іншого підроблений паспорт громадянина Сполучених Штатів Америки. Раніше якийсь громадянин Молдови та Росії [PERSON] намагався отримати американське громадянство і створив мережу компаній з відмивання російських кривавих грошей з метою обходу санкцій. На початку місяця стало відомо, що [PERSON] спробував зачистити свою безсторонню біографію на американських, російських, українських і молдавських сайтах. Комусь він платив гроші, іншим погрожував, підробляв документи. Хто такий [PERSON] у медіа-полі дізналися понад сім років тому. Аферист представлявся в Москві, Кишиневі та Пітері американським консулом у справах «імпорту/експорту», туризму, показував підроблені документи і хвалився зв`язками з контрабандистами. Також [PERSON] обіцяв працевлаштуватися росіянам у США, допомогти отримати грінкард. Дорогі костюми і взяті в оренду лімузини, які прикрашали образ [PERSON] , робили свою справу і москвичі велися. Заради справедливості зазначимо, що всі гроші [PERSON] ніколи не були його - вони належали батькові дружини шахрая. Будучи ще громадянином Молдови, а не Росії чи Ізраїлю, [PERSON] одружився з жінкою на ім`я [PERSON] , точніше, з грошима її сім`ї. Пізніше альфонс [PERSON] , який багато років зраджував дружині з ескортницями, почав банально розводити довірливих бізнесменів у Росії. Основним видом «бізнесу» [PERSON] довгі роки було отримання сотень тисяч доларів під заставу закладених у банках об`єктів нерухомості його дружини, а також тестя. Природно, віддавати борги [PERSON] не міг. Коли в Москві на [PERSON] подали в суд за звинуваченням у шахрайстві, його дружина подала на розлучення. Утім, заяву вона забрала після того, як [PERSON] погодився не просто працювати зі слідством, а пообіцяв силовикам допомогти з відмиванням російських капіталів у країнах ЄС, США, Ізраїлі та Молдові. [PERSON] відпустили, і він взявся реєструвати сотні фірм по всьому світу, на щастя, маючи досвід і паспорти одразу кількох країн. Але великі гроші люблять тишу, і [PERSON] почав чистити свою репутацію всіма можливими способами. Головним із них він вибрав «Право бути забутим у Гугл». [PERSON] і [PERSON]: аферисти з Молдови. Людина, відома під псевдонімом '[PERSON]', насправді є піар-агентом, відповідальним за видалення критичних матеріалів про [PERSON] , одного з посередників, що займаються відмиванням кримінальних російських грошей». Разом з тим, сайт, на якому була опублікована недостовірна інформація має дві версії робочих мов, російська та англійська. Інформація, яка поширена відповідачем щодо позивача опублікована й англійською мовою за посиланням: [INFO] , та має ідентичний зміст. Положеннями ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів № 2, 4, 7, 11 до неї, право на свободу вираження поглядів включає в себе свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Поряд з цим, здійснення таких свобод може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав них осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду, та є необхідним в демократичному суспільстві. У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Положеннями статті 299 ЦК України визначено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як роз`яснено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» (далі - Постанова № 1), позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до положень статті 39 Цивільного процесуального кодексу України (1618-15) при поширенні такої недостовірної інформації стосовно малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб з відповідним позовом до суду вправі звернутися їх законні представники. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім`ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв`язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що інформація, поширена ТОВ «Інформаційне агентство «Парламент» в мережі Інтернет на веб-сайті https://parlament.ua є недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність, ділову репутацію, оскільки, позивач не причетний жодним чином до кримінальної діяльності, не є стороною захисту жодного кримінального провадження, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, позивачу не повідомлялось про підозру, не складались обвинувальні акти,. На підтвердження позовних вимог, представник позивача додав, зокрема довідку Міністерства внутрішніх справ Республіки Молдова від 01 серпня 2024 року, відповідно до якої позивач станом на 01 серпня 2024 року не скоював правопорушень та не має штрафних очок, накладених на території Республіки Молдова, довідку Міністерства внутрішніх справ Республіки Молдова від 01 серпня 2024 року, відповідно до якої позивач не значиться у реєстрі криміналістичної та кримінологічної інформації Республіки Молдова, довідку від 01 серпня 2024 року про відсутність судимості та непритягнення до кримінальної відповідальності позивача; сертифікат міністерства внутрішніх справ Республіки Молдова Генерального інспекторату з міграції Регіонального управління Чентру, відповідно до якого позивач не має жодного документу, що посвідчує особу, з національної паспортної системи Республіки Молдова; свідоцтво від 01 серпня 2024 року №4-3-66075, відповідно до якого позивач є бенефіцеаром ТОВ «ДИНАТЕК». Відповідно до абз. 2 п.2 Постанови №1, якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Пунктом 12 цієї Постанови, якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Крім того, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 15 Постанови №1 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до п.18 Постанови №1, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Між тим, про недостовірність поширеної відповідачем інформації в частині причетності позивача до кримінальних правопорушень, свідчать наявні в матеріалах справи довідки Міністерства внутрішніх справ Республіки Молдова, зі змісту яких вбачається відсутність відносно позивача будь-яких кримінальних проваджень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність позивача, порочить їх ділову репутацію, створюючи відносно нього негативні судження з боку громадськості та ділових партнерів. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У пунктах 24, 25 Постанови №1 зазначено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України від 06 жовтня 2015 року). Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік ) свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens, cited above, p. 28, пункт 46). Суд враховує при цьому правову позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «фактів». Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28 березня 2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначав, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести. Ураховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що інформація, поширена відповідачем відносно позивача, є недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання ТОВ «Інформаційне агентство «Парламент» видалення статті під назвою « [INFO] », яка знаходиться в мережі Інтернет за веб-адресою (посиланням): [INFO] та статті під назвою « [INFO] », яка знаходиться в мережі Інтернет за веб-адресою (посиланням): [INFO] протягом 10 (десяти) днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial