Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 56155,28 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.08.2011 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач, погодившись на умови договору отримав кошти, проте свої зобов`язання по поверненню коштів та сплати коштів за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим станом 31.01.2017 у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 56155,28 грн., яка складається з: 5604,30 грн. заборгованості за кредитом; 44400,73 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2650,25 грн. - штрафу (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача. За вх. № 7705 від 30.03.2018 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він не визнає пред`явлених до нього позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду жодного доказу укладення між сторонами будь-якого договору, в тому числі і кредитного. Він особисто не підписував ніякого договору, а жодною нормою Закону не передбачено можливість укладення кредитного договору на інтернет сайті. Він дійсно подавав до банку заяву, яку підписав, але текст цієї заяви не свідчить про укладення кредитного договору чи прохання щодо отримання кредиту. У заяві лише зазначено, що він виявив бажання оформити на своє ім`я банківську картку, при цьому не було зазначено про розмір кредиту. Він не був ознайомлений ні з якими умовами кредитного договору. Тобто, позивачем не надано належних доказів укладення з ним договірних відносин, за невиконання яких він мав би нести відповідальність. Ті докази, які надані позивачем, є неналежними, тобто, довідка, яка надана як розрахунок заборгованості належним чином не оформлена, оскільки взагалі не підписана, а також вона ґрунтується виключно на припущеннях. Відповідач також не погоджується із розміром нарахованих відсотків, адже йому не було відомо ні про зміну кредитного ліміту, ні про зміну відсотків за користування кредитом, оскільки позичальником його не було проінформовано про будь-які зміни. Із зазначених підстав відповідач не погоджується із розміром нарахування штрафу та пені, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі За вх. № 13738 від 31.05.2018 від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Також, відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Підписавши заяву, банк та клієнт приєдналися і зобов`язалися виконувати зазначені умови. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: заяві позичальника; Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Позивачем надані відповідні документи на підтвердження кредитних та зобов`язальних відносин, які виникли між сторонами. Стосовно нарахування процентів за користування кредитом, позивач зазначає, що до квітня 2014 року діяла відповідна формула нарахування процентів, яка була використана позивачем. Штраф та пеня також були нараховані відповідно до тарифів та умов, з якими був ознайомлений позивач. За вх. №13932 від 01.06.2018 від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він підтримує позицію, викладену ним у відзиві на позовну заяву. Також, просить суд звергнути увагу на той факт, що позивач зазначає про укладення Договору про надання банківських послуг, а не про укладення кредитного договору, тим більше, про отримання кредитних коштів у певній сумі. Він мав бажання отримати банківську послугу, а саме отримати банківську картку для проведення власних фінансових безготівкових операцій. Із наданої позивачем виписки вбачається, що операції проводилися по декільком картам, проте, йому такі картки не відомі. Позивачем вказане не спростовано. Тобто, позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу законності і обґрунтованості своїх позовних вимог. За вх. № 18787 від 18.07.2018 від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на заперечення, в якому вона виклала пояснення аналогічні до викладених у відповіді на відзив. Підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. За вх. № 8318 від 16.04.2021 від представника позивача Савіхіної А. М. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що позивач бажає зменшити позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором б/н від 16.08.2011 в розмірі 21809,63 грн., з яких: 5604,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7365,73 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 8839,60 грн. - заборгованість по пені. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.08.2011, ПАТ КБ «Приватбанк» на підтвердження своїх вимог надало копію Анкету-заяву [PERSON] від 16.08.2011, в якій зазначено особисту інформацію відповідача: а саме: ім`я по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання. У заяві підписаній [PERSON] зазначено, що він підписанням цієї заяви, відповідно до ст. 364 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку, та які разом із пам?яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування. Також, до позовної заяви долучена Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які є додатком до наданої Заяви анкети. Відповідно до повідомлення позивача № 30.1.0.0/2-20170214/361 від 18.06.2018, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 16.08.2011 отримав картку № [NUMBER] , яка має термін дії до останнього дня місяця 04.2015. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картковий рахунок [NUMBER] від 16.08.11), кредитний ліміт був встановлений у розмірі 300 грн. та згодом був збільшений до 2900 грн. З Виписки за договором б/н, укладеним між банком та [PERSON] за період з 16.08.2011 по 15.05.2018 простежується детальний рух коштів, якими користувався відповідач. Згідно розрахунку, наданого позивачем разом із заявою про зменшення позовних вимог, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 16.08.2011 станом на 25.03.2021, яку просить стягнути позивач становить 21809,63 грн., з яких: 5604,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7365,73 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 8839,60 грн. - заборгованість по пені. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Як вбачається із наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, відповідач хоч і заперечує проти укладення кредитного договору, проте, не погоджується із розміром нарахованої заборгованості та зазначає, що починаючи з 01.08.23017 його заборгованість можливо складає 5604,30 грн. Тобто, відповідач не заперечує того, що заборгованість все ж існує. Крім того, факт користування кредитними коштами підтверджується наданою позивачем Випискою за договором б/н, укладеним між банком та [PERSON] за період з 16.08.2011 по 15.05.2018, з якої простежується детальний рух коштів, якими користувався відповідач. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні зобов?язання, які відповідачем належним чином виконані не були, тому вимоги позивача ґрунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved