Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі скорочено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Горшкодер В.О. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 17.07.2024 (зареєстровано 18.07.2024), в якій просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1344-4463 від 06.02.2024 станом на 26.04.2024 у загальному розмірі 49 425 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за кредитом 18 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом 31\~425 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 2\~422 грн. 40 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що на\~офіційному веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~у вільному\~доступі для\~всіх клієнтів\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена повна\~інформація щодо\~договору кредиту\~та порядку\~його укладення,\~а саме,\~договір кредиту\~(примірний\~договір на\~момент укладення);\~Правила відкриття\~кредитної лінії\~(надання\~споживчих кредитів)\~(діючі\~на момент\~укладення договору);\~згода на\~обробку персональних\~даних;\~публічна інформація;\~положення про\~конфіденційність.\~Крім того,\~на веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена довідкова\~інформація з\~наданням розгорнутої\~інформації щодо\~порядку та\~умов надання\~послуг.\~Основні кроки\~оформлення кредитної\~угоди за\~допомогою веб-сайту\~полягають у\~наступному:\~клієнт створює\~заявку на\~отримання кредиту;\~отримує дзвінок\~від співробітника\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»,\~проходить перевірку\~та надає\~сканкопії документів\~(паспорту\~та ідентифікаційного\~коду)\~або верифікується\~за допомогою\~технології BankID;\~отримує рішення\~Кредитора щодо\~можливості надання\~кредиту;\~при позитивному\~рішенні щодо\~надання кредиту,\~Клієнт отримує\~доступ до\~«особистого кабінету»,\~в якому\~отримує гіперпосилання\~для ознайомлення\~з офертою\~щодо укладення\~договору,\~що є\~пропозицією у\~розумінні ч.4\~ст.11\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію» та\~включає умови,\~викладені у\~Правилах надання\~споживчих кредитів,\~що є\~невід`ємною частиною\~договору,\~що пропонується\~до укладення\~клієнту;\~клієнт самостійно\~вносить до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи кредитора\~номер своєї\~банківської картки,\~на яку\~бажає отримати\~кредит;\~після прийняття\~клієнтом оферти,\~йому на\~телефонний номер\~(зазначений\~при реєстрації)\~надсилається одноразовий\~ідентифікатор для\~підписання кредитного\~договору;\~клієнт в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитора,\~підписує кредитний\~договір шляхом\~введення одноразового\~ідентифікатора;\~після підписання\~кредитного договору\~інформаційно-телекомунікаційна\~система кредитора,\~в автоматичному\~режимі направляє\~екземпляр кредитного\~договору,\~Правила та\~інші супутні\~документи на\~e-mail, вказаний клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта); інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами, вказаними клієнтом. 06.02.2024\~між ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» як\~кредитодавцем та\~ [PERSON] \~як позичальником\~за допомогою\~веб-сайту\~у мережі\~Інтернет creditkasa.com.ua\~було укладено\~кредитний договір\~№1344-4463.\~При укладенні\~договору позичальник\~здійснила у\~відповідній послідовності\~усі вищевказані\~дії,\~які чітко\~свідчать про\~її свідомий\~вибір щодо\~укладення договору.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~кредитодавець взяв\~на себе\~зобов`язання надати\~ [PERSON] \~кредит для\~задоволення особистих\~потреб,\~на таких\~умовах:\~сума кредиту\~ 15\~000\~грн.;\~ строк\~кредитування \~300\~днів;\~базовий період\~ 30\~днів;\~промо %\~ставка \~1,8%\~в день;\~ стандартна\~%\~ставка \~2,5%\~в день. Додатковою угодою від 16.02.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1344-4463 від 06.02.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3\~000 грн. 00 коп. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме, видав кредит у розмірі, встановленому договором та додатковою угодою №1 від 16.02.2024 до нього шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок, вказаний позичальником при укладенні договору. Зі свого боку, [PERSON] підтвердила виникнення у неї зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористалася правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин. У подальшому, позичальник [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. Станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1344-4463 від 06.02.2024 становить 49 425 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 18 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 31 425 грн. 00 коп. У відповідності до умов договору, попередньо кредитор направив позичальникові вимогу про усунення порушень кредитного договору №1344-4463 від 06.02.2024 щодо сплати процентів, яку позичальник проігнорувала. Оскільки [PERSON] не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 06.11.2024 задоволено клопотання представника відповідача Скользнєвої В.В. про її участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 22.11.2024 задоволено клопотання представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Холошенко Т.Б. про витребування доказів. Докази надійшли на адресу суду засобами поштового зв`язку 27.12.2024. Не погоджуючись\~з позовними\~вимогами,\~представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Усенко А.В.\~подав відзив,\~направлений через\~модуль підсистеми\~ЄСІСТ «Електронний\~суд» (оригінал\~надійшов на\~адресу суду\~засобами поштового\~зв`язку 08.10.2024).\~Свої заперечення\~по суті\~пред`явлених вимог\~мотивував тим,\~що за\~змістомпозову 06.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1344-4463, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 000 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий строк 30 днів; знижена % ставка 1,80 % в день; стандартна % ставка 2,50 % в день; базовий строк це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору строк користування кредитом протягом якого: 1) може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Також додатковою угодою від 16.02.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1344-4463 від 16.02.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000 грн. Проте, при оформленні кредитної лінії відповідачу не було належним чином повідомлено про умови кредитування, будь-які інші умови та примірник кредитного договору відповідачу не було надано після отримання кредитної лінії. Представник зауважив, що кредитна лінія оформлена строком на 30 днів, а відтак нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування є неможливим: у випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ст.1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 ЦК України. Дата початку базового строку/дата видачі кредиту 06.02.2024, останній календарний день базового строку/дата першої сплати процентів за користування кредитом (дострокове повернення в кінці заявленого строку) 06.03.2024. Сума кредиту 15 000 грн., нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк 7 875 грн., разом до сплати 22 875 грн. При цьому, відсотки за користування кредитом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» нараховано, виходячи зі строку кредитування 300 днів. Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Фінансова установа під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів. Зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. Так, [PERSON] , отримуючи кредит 06.02.2024, вважала, що повинна була повернути його 06.03.2024 та заявляла саме про цей строк, тобто з 07.03.2024 у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором Однак, позивач, нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому, держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Що стосується надання відповідачеві кредитних коштів, представник зауважив, що позивачем не надано до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та АТ КБ "ПРИВАТБАНК", яке начебто здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача, а саме, договору №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" як кредитних на рахунки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору про відкриття кредитної лінії №1344-4463 від 06.02.2024 для подальшого переказу їх відповідачу, тим самим не доведено виконання позивачем умов п. 4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1344-4463 від 06.02.2024 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме [PERSON] . Враховуючи зазначене, на переконання представника відповідача, підстави до задоволення позову відсутні з огляду на не доведеність позивачем факту надання відповідачу кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві. Правом на подання відповіді на відзив представники позивача не скористалися, клопотань про надання додаткового часу для цього не подавали. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Хорошенко Т.Б. про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з клопотанням, направленим на електронну пошту суду, просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] адвокат Скользнєва В.В. після ознайомлення з витребуваними доказами, беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 22.01.2025, не заперечувала проти завершення розгляду справи у письмовому провадженні. З урахуванням позиції сторін, обсягу наявних доказів та не заявлення ними про свою подальшу участь в розгляді справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі у порядку спрощеного позовного письмового провадження. Суд, врахувавши позицію сторін, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет https://creditkasa.com.ua було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1344-4463 продукту CreditKasa (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.2.1, 2.2). Відповідно до п.2.3 договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальникові здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування відповідно до такого розрахунку: дата видачі кредиту 06.02.2024, останній календарний день першого базового періоду 06.03.2024, сума кредиту 15\~000 грн., нараховані проценти за користування кредитом 7\~875 грн., разом до сплати 22\~875 грн. Як слідує з п.2.4 договору, мета отримання кредиту (тобто, мета відкриття кредитної лінії) для задоволення особистих потреб позичальника. Цього ж дня [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію про умови кредитування. Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 15 000 грн. (п.4.1 договору); дата надання/видачі кредиту 06.02.2024 (п.4.2 договору); базовий період 30 календарних днів з дня надання/видачі кредиту та закінчується 06.03.2024 (п.4.8 договору); плата за користування кредитом передбачена у формі процентів та є фіксованою (п.4.7 договору); строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування/видачі кредиту, надання додаткових коштів у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування (п.4.12 договору); дата повернення кредиту 01.12.2024; строк дії договору є рівним строку кредитування; нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (п.4.10 договору). Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом всього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності) може надаватись можливість скористатись кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками; спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту шляхом безготівково переказу кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.6 договору) банківська картка № [NUMBER] . Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання ним електронного підпису. При укладенні договору позичальник здійснив у відповідній послідовності усі вищевказані дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. У п.11.1 кредитного договору зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Додатковою угодою від 16.02.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1344-4463 від 06.02.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3\~000 грн. 00 коп. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №1344-4463 від 06.02.2024 дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет https://creditkasa.com.ua, тобто в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , її персональні дані, адресу електронної пошти, на яку було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів. Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором №1344-4463 від 06.02.2024 та додатковою угодою №1 від 16.02.2024 кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 15 000 грн. 00 коп. та 3\~000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] (вказану нею особисто при укладенні договору) через систему платежів LiqPay 06.02.2024 та 16.02.2024 відповідно, ID платежів №№2422842538, 2426651458, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Крім того, на виконання ухвали суду від 22.11.2024 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли докази, з яких слідує, що банківська картка № [NUMBER] (повний номер картки [NUMBER] дійсно було емітовано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», власником картки є [PERSON] , інн [NUMBER] . На вказану платіжну картку мали місце надходження коштів від UKR KREDIT FINANS в сумі 15\~000 грн. 06.02.2024 о 13.03 год. та в сумі 3\~000 грн. 16.02.2024 об 11.38 год., які зараховувались на картку через платіжну систему. На підтвердження вказаних операцій банком надано виписку із рахунку [PERSON] , де чітко відображені вказані вище транзакції у хронологічному порядку їх проведення. Відтак, обсяг наявних та витребуваних за клопотанням сторони позивача доказів в їх сукупності спростовує доводи представника відповідача про недоведеність позивачем перерахування коштів та невиконання умов договору фінансовою установою. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надала будь-яких доказів, зокрема виписки по її особовому рахунку, доступ до якого вона має, як клієнт банка-емітенту банківської карти, чи довідку про відсутність у неї банківської карти № [NUMBER] на момент здійснення перерахування коштів або ж втрату цієї картки в результаті протиправних дій третіх осіб. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме, видав кредит у розмірі, встановленому договором та додатковою угодою №1 від 16.02.2024. Зі свого боку, [PERSON] підтвердила виникнення у неї зобов`язань перед кредитором відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористалася правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин. Однак, позичальник [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором ні протягом базового періоду в 30 днів, який діяв до 06.03.2024, ні у подальшому. Як слідує з довідки про укладений договір, яка є розрахунком, станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1344-4463 від 06.02.2024 становить 49 425 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 18 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 31 425 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надав, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навів. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем. У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Що стосується незгоди відповідача із заявленим розміром заборгованості по процентам за користування кредитом, то аналізом умов договору у системному зв`язку із наданим розрахунком суд дійшов висновку, що проценти товариством розраховано у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, а саме, із застосуванням зниженої ставки 1,8% в день в межах базового періоду користування кредитом, тобто до 06.03.2024 (з розрахунку спочатку за тілом кредиту в сумі 15\~000 грн., а з 16.02.2024 18\~000 грн.), що сумарно дорівнює 8\~925 грн. 00 коп., та із застосуванням стандартної процентної ставки 2,5% в день з 07.03.2024 до 26.04.2024 (в межах строку дії кредитного договору відповідно до меж заявлених у позові вимог) (з розрахунку: 18 000 грн. * 2,5% / 100% * 50 днів), що дорівнює 22 500 грн. Загальний розмір нарахованих товариством процентів складає 31 425 грн., що відповідає розміру заборгованості по процентам, зазначеній у розрахунку позивача. Власного контррозрахунку на його спростування сторона відповідача не навела. Доводи представника відповідача про те, що при укладанні кредитного договору сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору, а тому кредитний договір не відповідає положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови договору є несправедливими та суперечать принципу добросовісності, суд не бере до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи. У свою чергу, аргументи відповідача про те, що нараховані проценти за користування кредитом виходять за межі встановлені законом, є безпідставними, оскільки підписавши кредитний договір сторони дійшли згоди щодо істотних умов цього договору, з яким ознайомилася та погодилася відповідач й умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Відповідачем в свою чергу не заявлено у даній справі зустрічних позовних вимог про визнання недійсними умов кредитного договору в частині визначення розміру процентів, тому підстав вважати їх недійсними суд не вбачає. Посилання відповідача на можливість зменшення розміру процентів на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, суд взагалі вважає неприйнятними, оскільки фактично відповідач ототожнює «проценти за користування кредитом», які є платою за користування кредитом, узгодженою сторонами за принципом свободи договору, та входять до сукупної вартості кредиту і не підлягають зменшенню, та «неустойку», що є санкцією за порушення виконання позичальником зобов`язань. У відповідності до умов договору, попередньо кредитор направив позичальникові вимогу від 15.05.2024 за вих. №1344-4463/в про усунення порушень кредитного договору №1344-4463 від 06.02.2024 із наданням строку на виконання зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги. Вимогу направлено [PERSON] засобами поштового зв`язку 18.05.2024, яку позичальник фактично проігнорувала, свідченням чому є звернення ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до суду на захист порушених прав. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами, наданими їй за кредитним договором №1344-4463 від 06.02.2024 та додатковою угодою від 16.02.2024, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Отже, підсумовуючи вищенаведене,

Outcome: approved