Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

24.01.2025 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] , 16 вересня 2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований 16.09.2014 року Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №311. Подружнє життя з відповідачем не склалося з перших місяців спільного проживання, шлюбні відносини були вкрай нестабільні, мали мінливий та непостійний характер. Зокрема, мала місце постійна психологічна несумісність між ними, протилежні ціннісні орієнтації, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного домашнього господарства та інші важливі питання сімейного побуту. Більш того, відповідач майже з перших місяців подружнього життя почав зловживати спиртними напоями, з огляду на що їхні відносини постійно супроводжувалися конфліктним спілкуванням, а подекуди переростали в сварки та суцільне нерозуміння один одного. На цьому ґрунті були втрачені почуття любові та взаємоповаги. Попри неодноразові прохання зі сторони [PERSON] до відповідача припинити зловживати спиртними напоями, він став ще частіше та надміру їх вживати. Відтак, його повсякденне життя стало майже неконтрольоване, в тому числі в фізіологічних, психологічних і соціальних його проявах. Зокрема через його емоційно-вольову нестійкість та психоемоційну лабільність, що супроводжувалися роздратуванням та ворожістю, останній часто псував речі домашнього вжитку, вибивав скло у вікнах будинку, а в подальшому взагалі став застосовувати стійку агресивну поведінку, замість споживання їжі кидав її у позивача. Неодноразово позбавляючи засобів зв`язку, відповідач виганяв серед ночі [PERSON] із дому, не зважаючи на те, що будинок належить позивачці, остання була змушена проситися на ночівлю до сусідів. З 01 липня 2024 року сторони перестали спільно проживати. [PERSON] переїхала до батьків та не підтримує з того часу з відповідачем не тільки стосунків, що притаманні подружжю, а й будь-яких відносин взагалі. Більше того, [PERSON] побоюється за своє здоров`я та життя через можливу розправу та помсту зі сторони відповідача. Позивачка зазначила, що з огляду на наведені вище обставини, між ними давно не існують почуття любові та взаєморозуміння, а шлюб носить виключно формальний характер і тому його збереження суперечитиме її інтересам. Попри те, що дітей від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] немає, відповідач не погоджується розірвати шлюб через органи ДРАЦС. З цих підстав позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. 24.01.2025 року у даній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено на 25.02.2025. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, наполягали на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, позивачка та її представник не заперечують проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши на відповідність ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 16.09.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 311. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. За таких обставин справи, коли позивачка не бажає проживати разом із відповідачем, не має з ним спільних інтересів, на примирення не згодна, спільне господарство не веде, дітей у шлюбі немає, суд вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved