Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 24 березня 2016 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Фактично з 2019 року сторони припинили подружні стосунки, що притаманні чоловіку та дружині, внаслідок відсутності кохання та взаєморозуміння. Кожен з них живе своїм життям, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не цікавляться життям один одного, не ведуть спільного господарства. Вони мають окремий бюджет. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Тому просила шлюб розірвати. Судові витрати просила покласти на відповідача. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відзиву на позов відповідач не подав. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. При цьому в тексті позовної заяви звернулись з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов він визнає. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 березня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 березня 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). В позовній заяві позивач вказує, що відповідач також є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . Проте згідно свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] . Будь-які докази визнання або встановлення батьківства відповідача до справи сторонами не надані (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи вона позов підтримує. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, визнання позову відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги про відновлення дошлюбного прізвища позивач не заявляла. Тому зазначене питання судом не розглядалось. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved