Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною особою [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю першої групи, потребує постійного стороннього догляду та не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними. В обґрунтування заяви зазначає, що його батько [PERSON] хворіє із 21.11.2022року, самостійно не пересувається, з ліжка не підіймається, потребує медичного лікування та постійного стороннього догляду. Оскільки стан здоров`я у батька значно погіршився, ним було вирішено для більш професійного спостереження, надання кваліфікованої медичної допомоги та обслуговування влаштувати батька у спеціалізовану установу (пансіонат) під постійний нагляд, тому з 30.03.2023 року і по теперішній час батько перебуває на тимчасовому догляді згідно Договору в пансіонаті ТОВ «Золотий Вік України» у м.Києві, де отримує належне лікування, догляд та реабілітацію, він здійснює оплату за перебування батька у вказаному закладі, регулярно на постійній основі провідує батька у пансіонаті кожні вихідні дні, купує все необхідне для нього. [PERSON] необхідне встановлення опіки та призначення опікуна, оскільки внаслідок хвороби самостійно здійснювати свої майнові та немайнові права він не може.\~Стверджує, що він є єдиним сином свого батька, його дружина померла у 2011році, він власної сім`ї не має, проживає у трикімнатній квартирі, має стабільний рівень доходу, хороший стан здоров`я, незнятої чи непогашеної судимості немає, а тому має можливість та бажання бути опікуном над своїм батьком, тому просить визнати батька недієздатним, встановити опіку, призначивши його опікуном. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив визнати його батька [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначити його опікуном, пояснивши суду що його батько потребує постійного стороннього догляду та медичного лікування і саме тому ним було прийнято рішення про укладення договору із ТОВ «Золотий Вік України» та оплату послуг вказаного закладу, що становить 19000грн. на місяць, так як саме там наявний кваліфікований медичний персонал і він зможе отримати належне лікування, догляд та реабілітацію. Окрім цього він купує медикаменти, памперси, пеленки і забезпечує всім необхідним свого батька. У випадку покращення його здоров`я догляд за батьком буде здійснювати самостійно, для цього у нього створені всі побутові умови та є фінансова можливість. Адвокат особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] [PERSON] просила заяву задовольнити, вважає, що для цього наявні всі правові підстави. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради в у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, зазначивши, що при затвердженні подання були враховані всі обставини, проведено бесіду із [PERSON] , оглянуто його місце проживання, встановлено, що він характеризується виключно із позитивної сторони, зазначила що перебування його батька [PERSON] у пансіонаті відповідає його потребам, на часі син має можливість оплачувати послуги пансіонату, а у випадку погіршення його матеріального становища у нього є всі умови, що необхідні для догляду та лікування батька. Вважає, що [PERSON] за своїми якостями є саме тією особою, яка найбільш ефективно може виконувати обов`язки опікуна, у випадку визнання його батька недієздатним. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, подано заяву про проведення судового засідання у відсутності їх представника, повідомили суд, що [PERSON] взятий на військовий облік 19.03.2018року у [INFO] , користується правом на відстрочку відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого Хорошківською сільрадою Лубенського району Полтавської області 13.11.1990року, актовий запис №16. Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими в [ADDRESS] . Згідно інформації наданої старостою Литвяківського Старостинського округу ВК Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає, у зв`язку із станом здоров`я перебуває постійно у спеціалізованому закладі м.Києва, його син [PERSON] також зареєстрований за даною адресою, фактично проживає у м.Лубни Полтавської області. Відповідно до акту огляду МСЕК Серія 12 ААГ №744633 від 24.05.22024року [PERSON] , має першу В групу інвалідності за загальним захворюванням з 30.04.2024року довічно та потребує стороннього догляду. Згідно Висновку №378 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, що виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м.Києва, [PERSON] рекомендовано надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , що видана КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м.Києва, від 26.07.2024року, повний діагноз [PERSON] : стійкі відділені наслідки перенесеного ГПМК по ішемічному типу на фоні високого тиску, постінфарктний та атеросклеротичний аортокоронарокардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей, цукровий діабет ІІ тип, нетримання сечі, гіперплазія простати, хронічний простатит. З консультативного висновку спеціаліста №83 від 05.07.2024 р. із КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був оглянутий лікарем-психіатром. Під час огляду скарг активно не висловлює через порушення мови. Орієнтований частково. Продуктивному контакту недоступний. Мислення в`язке, емоційно лабільний, фон настрою знижений. Продуктивної психотичної симптоматики на момент огляду немає. Йому був виставлений діагноз: «Органічне ураження головного мозку судинного ґенезу (ГПМК 2022 р.), церебрастенічний синдром». Відповідно до довідки КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Згідно довідки ТОВ «Золотий Вік України» від 15.07.2024року [PERSON] , [INFO] , з 30.03.2023року знаходиться на тимчасовому догляді згідно Договору в пансіонаті ТОВ «Золотий Вік України» м.Київ, вул.Постова, 56. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта за №1595, що проведений 15.11.2024року ДУ Інститут судової психіатрії МОЗ України, [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Судинної деменції; даний психічний розлад має характер стійкого психічного розладу; [PERSON] , не здатний усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. За правилами ч. 3\~ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. (ст. 30 Цивільного кодексу України) Згідно\~ст. 39 Цивільного кодексу України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.\~77\~ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст.76 Цивільного процесуального кодексу України). Надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності щодо психічного стану [PERSON] , суд вважає доведеними наступні обставини, що [PERSON] встановлено першу групу інвалідності безстроково, він потребує стороннього догляду, страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, згідно Висновку судово-психіатричного експерта за №1595 від 15.11.2024року не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зважаючи на вік та стан здоров`я [PERSON] , результати проведеної судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що [PERSON] страждає психічним розладом та не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, що дає підстави визнати його недієздатним. Правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун (ст. 41 ЦК України). Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст.\~55\~ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.\~60\~Цивільного кодексу\~України суд встановлює опіку над фізичною особою уразі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст.\~67\~ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56\~ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 58\~ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.\~63\~ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч.5 статті 63\~Цивільного кодексу\~України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Крім цього, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999, унормовано, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ч.1ст. 62 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог ч.1 ст.\~300\~ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради 25.12.2024року №295 затверджено подання щодо можливості призначення [PERSON] , [INFO] над його батьком [PERSON] , [INFO] у випадку визнання його недієздатним згідно рішення суду. Зі змісту вказаного подання вбачається, що виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, як орган опіки та піклування, рекомендує суду призначити [PERSON] [INFO] опікуном над його батьком [PERSON] , [INFO] у випадку визнання його недієздатним згідно рішення суду. Як вбачається із протоколу опікунської ради при виконавчому комітеті Лубенської міської ради від 18.12.2024року №13, заступник голови опікунської ради [PERSON] , доповів, що [PERSON] за станом свого здоров`я може бути опікуном над своїм батьком [PERSON] , характеризується виключно із позитивної сторони, постійно проживає з ним та має змогу про нього піклуватися, було одноголосно вирішено затвердити подання про можливість призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] у разі визнання його недієздатним. При вирішенні питання щодо призначення опікуна над недієздатною особою, суд враховує, що [PERSON] є рідним сином\~\~ [PERSON] , дбає про свого батька, з метою забезпечення його належним догляд та лікуванням, оплачує послуги пансіонату, купує усе необхідне для створення нормальних умов життя, характеризується з позитивної сторони, немає медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, його кандидатура узгоджена органом опіки та піклування, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ним обов`язків опікуна над недієздатним батьком. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до вимог ч. 6,7 ст.300\~ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави (ч.2 ст. 299 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved