Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] взернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності квартирі [ADDRESS] , а саме по частці на кожного. В обґрунтування вимог позову покликаються на те, що являється разом з відповідачами власниками квартири [ADDRESS] . З моменту приватизації квартири неодноразово зверталась до відповідачів з пропозицією визначення часток у квартирі, однак такі відмовляються визначати добровільно та укладати угоду про визначення часток. Оскільки частки у квартирі не визначені, тому не може розпорядитися своєю часткою у квартирі, оскільки усі частки такої перебувають у спільній сумісній власності. Просить позов задоволити. В судовому засіданні 05 лютого 2025 року позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення, аналогічні мотивам, викладеним в позові. Просили позов задоволити. Відповідачі [PERSON] - батько позивачки та [PERSON] - рідний брат, у судовому засіданні позов визнали, не заперечили про його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча про такі повідомлялась належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомила, однак подала заяву про розгялд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. 09 грудня 2024 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02 січня 2025 року. 02 січня 2025 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючої у справі у відпустці, розгляд справи відкладено до 05 лютого 2025 року. 05 лютого 2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 24 лютого 2025 року для можливості скористатись правом на правову допомогу відповідачем [PERSON] . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, правові норми, які підлягають застосуванню у відносинах сторін, фактичні обставини, врахувавши доводи сторони, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачі позов визнали та не заперечили про його задоволення, про що свідчить, зокрема, написана власноручна заява відповідачки [PERSON] , яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1,2\~ст.55 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1\~ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2\~ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 2006 року (а.с.38) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13433074, виданий 02 лютого 2007 року (а.с.38). Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири 49,5 кв.м. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1152998 від 27 лютого 2025 року квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер 17700610, належить на праві власності сторонам. Згідно ст.372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як встановлено\~судом,\~заперечення щодо\~рівності часток\~сторін у\~спільній власності\~відсутні,\~інших обставин,\~які б\~давали підставу\~для збільшення\~чи зменшення\~часток співвласників\~не встановлено,\~відтак,\~суд приходить\~до висновку,\~що \~необхідно визначити\~по 1/4\~ частці\~у праві\~спільної \~сумісної \~власності на\~квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи питання\~розподілу судового\~збору,\~суд враховує\~положення ч.1 ст.142 ЦПК України, за якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачкою [PERSON] понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі\~2272 грн. 47 коп., а тому враховуючи визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1136 грн. 23 коп., а решту судового збору в розмірі 1136\~грн.\~24\~коп. відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст.ст.368, 372 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved