Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Вироком колегії суддів палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року частково задоволено апеляційні скарги потерпілої [PERSON] та представника цивільного відповідача ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' Білинової А.В. Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 відносно [PERSON] про обвинувачення за ч. 3 ст. 286 КК України в частині призначення покарання та вирішення цивільних позовів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] та ТДВ СК ''Альфа-Гарнт'' скасовано. У частині призначення покарання ухвалено новий вирок, яким [PERSON] призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними зсобами строком на 3 роки. У частині вирішення цивільних позовів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] та ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, призначено новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. У іншій частині вирок суду залишено без змін. 26.03.2024 на розгляд Хорольського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ТДВ СК ''Альфа-Гарант'', керуючи автомобілем, будучи позбавленим посвідчення водія за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не маючи права керувати транспортними засобами, 03.09.2022 сів за кермо технічно-несправного автомобіля Хюндай Соната д.н.з. [NUMBER] , який перебуває у власності [PERSON] . Керуючи вказаним автомобілем, [PERSON] рухався по автодорозі ''Ковтуни-Кременчук» Лубенського району Полтавської області в сторону м. Кременчука, де, близько 16 год 50 хв, проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг, сполученням ''Ковтуни-Кременчук'' - ''Хорол-Оржиця», не зупинився на знак «STOP» - проїзд без зупинки заборонено, та в порушення вимог п. 16.11 та п. 2.2 розділу 33 ПДР України проявив неуважність, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі сполученням ''Оржиця-Хорол'' в напрямку м. Хорол, у результаті чого допустив з ним зіткнення. За вказаним фактом проводилося досудове розслідування, де позивач, був визнаний потерпілим. Позивач вказує, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, оскільки від дій відповідача він отримав тілесні ушкодження, які кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я. Позивач позбавлений можливості продовжувати нормальне активне громадське життя, порушено його встановлені стосунки з оточенням, що спричиняє для нього негативні наслідки, тому просить стягнути із відповідачів [PERSON] , як винуватця ДТП та із ТДВ СК ''Альфа-Гарант'', як страхової компанії, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП 37\~210, 00 грн. матеріальної шкоди і 100\~000, 00 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надав. Відповідач ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' надав відзив на позов, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги, так як позивачем не надано доказів понесення таких витрат. В той же час вказав, що позивачем обґрунтовано витрати на лікування в сумі 12\~911, 93 грн. та відповідно моральна шкода у розмірі 5 відсотків від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 645, 60 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Подорожняк В.В. не з`явилися у своїй заяві позовні вимоги підтримали, просили ї х задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказав, що повністю визнає позов в частині завданої матеріальної шкоди та вважає, що його діями спричинено моральну шкоду позивачу, але просив зменшити розмір заявленої позивачем моральної шкоди до 30\~000, 00 грн. Представник відповідача ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' Бондар О.П. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила відмовити в задоволенні позову. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, входячи із такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ТДВ СК ''Альфа-Гарант'', керуючи автомобілем, будучи позбавленим посвідчення водія за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не маючи права керувати транспортними засобами, 03.09.2022 сів за кермо технічно-несправного автомобіля Хюндай Соната д.н.з. [NUMBER] , який перебуває у власності [PERSON] . Керуючи вказаним автомобілем, [PERSON] рухався по автодорозі ''Ковтуни-Кременчук Лубенського району Полтавської області в сторону м. Кременчука, де, близько 16 год 50 хв, проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг, сполученням ''Ковтуни-Кременчук'' - ''Хорол-Оржиця'' не зупинився на знак ''STOP'' - проїзд без зупинки заборонено та в порушення вимог п. 16.11 та п. 2.2 розділу 33 ПДР України проявив неуважність, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі сполученням ''Оржиця-Хорол'' в напрямку м. Хорол, у результаті чого допустив з ним зіткнення. У результаті цієї пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3\~ст. 286 КК України\~та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Цим же вироком вирішено долю заявлених цивільних позовів. Цивільний позов [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] , ТДВ Страхової компанії "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 800 000 грн. Стягнуто з ТДВ Страхова компанія ''Альфа-Гарант'' на користь [PERSON] 45446 грн матеріальної шкоди та 260\~000 грн моральної шкоди. Цивільний позов [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] , ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] та ТДВ Страхова компанія ''Альфа-Гарант'' на користь [PERSON] 65721 грн матеріальної шкоди та 800000 грн моральної шкоди, 8000,00 грн витрат на правову допомогу. Цивільний позов [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] , ТДВ Страхової компанії "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено. Стягнуто із [PERSON] та ТДВ Страхова компанія ''Альфа-Гарант'' на користь [PERSON] 37210 грн матеріальної шкоди та 100000 грн моральної шкоди, 4000,00 грн витрат на правову допомогу. Вироком колегії суддів палати з розгляду кримінальних справи Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року частково задоволено апеляційні скарги потерпілої [PERSON] та представника цивільного відповідача ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' Білинової А.В. Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України в частині призначення покарання та вирішення цивільних позовів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] та ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' скасовано. У частині призначення покарання ухвалено новий вирок, яким [PERSON] призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними зсобами строком на 3 роки. У частині вирішення цивільних позовів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. У іншій частині вирок суду залишено без змін. Вирок Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року набрав законної сили 26 лютого 2024 року. Отже, в контексті ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені вироком Полтавського апеляційного суду щодо винності [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 03.09.2022, приймаються судом як встановлений факт, що не підлягає доказуванню і покладаються судом в основу вказаного рішення. Як установлено судом, і це не заперечується сторонами по справі, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 03.09.2022 цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] знаходилася під захистом страхової компанії ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' згідно чинного страхового поліса № 207986102 від 02.02.2022, дія якого за умови настання страхового випадку поширювалася на водія [PERSON] . Як встановлено судом, відповідач - ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнає, але в той же час у відзиві вказує, що позивачем обґрунтовано витрати на лікування в сумі 12\~911, 93 грн., що підтверджуються відповідними доказами, а тому суд вважає необхідним цю позовну вимогу задовольнити та стягнути 12\~911, 93 грн. з відповідача ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' на користь позивача. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві повністю визнав позов в частині завданої матеріальної шкоди. Визнання відповідачем [PERSON] у цій частині позову не протирічить приписам чинного на час виникнення спірних правовідносин закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, виходячи із вимог ст. 82 ч.1 ЦПК України, у зв`язку із визнанням [PERSON] вищевказаної частини позовних вимог, суд вважає необхідним цю позовну вимогу задовольнити та стягнути з нього на користь позивача 24 288, 07 грн. у відшкодування завданої майнової шкоди, що становить різницю між завданою майновою шкодою та сумую, яка підлягає відшкодуванню ТДВ СК ''Альфа-Гарант''. Вирішуючи спір в частині позовних вимог [PERSON] до ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' про стягнення 100\~000 грн. моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити таке. Згідно з ст. 26-1 Закону України ''Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' від 01 липня 2004 року № 1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Оскільки позивачем підтверджено і підлягає до стягнення з ТДВ СК ''Альфа-Гарант'' матеріальна шкода (шкоду,\~заподіяну здоров`ю) в\~сумі 12\~911,\~93\~грн.,\~то відповідно\~до вищевказаної\~норми права\~ розмір\~моральної шкоди\~яку необхідно\~стягнути з\~страховика (5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю) становить 645, 60 грн. Вирішуючи спір у частині стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] різниці суми завданої моральної шкоди (100 000, 00 грн. - 645, 60 грн.) в сумі 99\~354, 40 грн., суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Зі змісту ч. 2\~ст. 1167 ЦК України\~вбачається, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З позову, судом встановлено, що позивач зазнав великої моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивач переніс тяжкі емоційні страждання та болі, був обмежений у пересуванні і відповідно спілкуванні з близькими і знайомими та працевлаштуванні і отриманні доходів. Суд констатує, що вищевказаний факт безумовно мав спричинити глибокі моральні страждання позивача, тому суд погоджується з поясненнями останнього щодо моральних страждань, вважає їх такими, що безсумнівно мають місце, а тому, виходячи із встановлених обставин, вважає необхідним стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 85\~000, 00\~ грн, яка на переконання суду буде достаньою та співмірною завданій відповідачем позивачу моральній шкоді.

Outcome: partial