Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

10 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті свого батька. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, право власності на які за спадкодавцем посвідчені Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 607396 від 17 березня 2006 року. В оформленні спадщини на землю нотаріус роз`яснив, що видати свідоцтво на право на спадщину на земельні ділянки не має можливості, оскільки державний акт смерті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 607396 від 17 березня 2006 року на ім`я [PERSON] виданий після його смерті, через що він не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, відтак змушений звернутися до суду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, згідно письмової заяви від 24 лютого 2024 року просить позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. До початку підготовчого судового засідання до суду надійшла заява відповідача за підписом сільського голови від 24 лютого 2024 року про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. У відповідності до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.8). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку площею площею 0,5948 га кадастровий номер 5622282700:09:000:0374 для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,5278 га кадастровий номер 5622283600:05:000:0296 для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,5624 га кадастровий номер 5622284400:12:000:0872 для ведення особистого селянського господарства , земельну ділянку площею 0,7966 га кадастровий номер 5622282700:09:000:0293 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№ 607396 (а.с. 28). Цей Державний акт було видано 17 травня 2006 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавцю [PERSON] підтверджується також сертифікатом на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» серії РВ № 0123541 від 12 вересня 1996 року (а.с. 11), Розпорядженням Голови РДА від 29 грудня 2005 року № 520 «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Локницької сільської ради» (а.с. 12), витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9959759692024 від 19 грудня 2024 року, № НВ-9959760252024 від 19 грудня 2024 року, № НВ-6800271312024 від 15 квітня 2024 року, № НВ-7100296622024 від12 квітня 2024 року (а.с. 29,36,43,51). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Повідомленням від 07 лютого 2024 року державний нотаріус Зарічненської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] через те, що Державний акт на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , та є недійсним (а.с. 58). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивачка має право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було видано після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача слід захистити у визначений нею спосіб. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивач [PERSON] просить залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved