Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, просять визнати за ними, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай), в рівних долях кожній, в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області у розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07 червня 2023 року [PERSON] вдруге вийшла заміж та, після реєстрації шлюбу, змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св 19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20). У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року за провадженням N? 22-ц/803/9660/21 справа N? 192/1246/19 беззаперечно встановлено обставини щодо [PERSON] , а саме, що [PERSON] : 1) перебував в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) був включений до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) колективним сільськогосподарським підприємством «Авангард» одержано цього акта, то вказані обставини не підлягають доказуванні при розгляді даної справи. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу N? 1-2 загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога», «Авангард» від 17 серпня 1962 року, [PERSON] прийнято в члени колгоспу. Згідно зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1980 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 грудня 1985 року, батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . З пенсійного посвідчення [NUMBER] , виданого 20 жовтня 1989 року, вбачається, що [PERSON] призначена пенсія за віком з 03 вересня 1989 року. Відповідно до заповіту від 11 серпня 1994 року, посвідченого секретарем виконкому Широчанської сільської ради народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області Бойко Н.Т., зареєстрованого в реєстрі за N? 79, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився, що дім і все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті заповідає синам [PERSON] та [PERSON] . Згідно державного акта на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» серії ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року, [PERSON] був включений до списку членів КСП. Як вбачається з п. 3.4. Статуту КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області від 02 березня 1995 року, прийняття в члени спілки- індивідуальний і здійснюється на підставі особисто поданої правлінню підприємства заяви. Члени, які не подали заяви про вихід з господарства, зараховуються в члени підприємства (автоматично) з усією юридичною повнотою. З представлення N? 15, відомостей про кількість вироблених трудоднів та довідок вбачається, що [PERSON] був членом колгоспу «Авангард». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 листопада 1995, [PERSON] помер [INFO] . Згідно із заявою N? 320 від 30 грудня 1995 року, [PERSON] звернувся до Солонянської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, грошових внесків та цінних паперів, на підставі заповіту складеного на його ім?я та на ім?я [PERSON] , після смерті батька [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 червня 2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на - [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М., вбачається, що [PERSON] отримав спадщину, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 162). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко\~А.М., [PERSON] отримав спадщину, а саме грошові внески з усіма видами компенсації, що знаходяться у філії ощадбанку N? 3002/023 с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області на компенсаційному рахунку N? 9155170 із залишком 3981 грн. 60 коп., після смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2011 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М., [PERSON] отримав спадщину, а саме прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Автодеталь» в кількості 944 штуки, номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, після смерті [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 березня 2015 року відділом державного реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із заяви № 530 від 13 квітня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка розташована в с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області, спадщину, яку прийняв її чоловік та батько [PERSON] на розмір земельної частки (пай) в КСП «Авангард». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого [INFO] [PERSON] , у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого [INFO] [PERSON] , у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп., права на 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп. та права на грошовий внесок з відповідними процентами, компенсаціями та індексацією, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк України» в ТВБВ N? 10003/0318 філії Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк» по компенсаційному рахунку 3 3155170, після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 235 зворот, 236). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Як вбачається з повідомлення відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 26/115-19 від 08 лютого 2019 року, [PERSON] включений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року колишнього КСП «Авангард» на території Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та значиться за № 389. З архівної довідки N? K-07 від 11 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1963 року № 49 колгосп «Перемога» с. Широке Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард». Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено належність відповідача Солонянської селищної ради за вимогами позивачів. Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N? 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що позови громадян, пов?язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. З архівної довідки N? K-07 від 11 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1963 року N? 49 колгосп «Перемога» с. Широке Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард». Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є офіційними та загальнодоступними в мережі Інтернет, КСП «Авангард» код ЄДРПОУ 00429565 не знайдено. З архівної довідки № M-05 від 21 вересня 2021 року вбачається, що КСП «Авангард» рішенням Господарського суду від 21 травня 1999 року визнано банкрутом та на його базі створено СТОВ «Вікторія» без правонаступництва. За змістом позовної заяви другий син - [PERSON] , який був вказаний спадкодавцем [PERSON] у його заповіті, спадщину не прийняв, у встановлений строк, та написав заяву до нотаріальної контори, що не буде звертатися до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер у Російській Федерації, Белгородській області, м. Белгород, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом ЗАГС адміністрації Шебекінського міського округу Белгородської області від 11 листопада 2020 року. Після його смерті єдиним спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Кам?янського району є [PERSON] , що підтверджується рішенням П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року у справі №190/985/22 (провадження №2/190/334/22). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2022 року доведено факт реєстрації земельної ділянки площею 4,66 га на підставі рішення П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року за [PERSON] . Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вона у силу приписів ЦК України прийняла всі права та обов?язки померлого і тому є також належним відповідачем по даній справі. Також за змістом позовної заяви позивачам лише після смерті спадкодавця [PERSON] стало відомо, що його померлий батько, мав право на зазначену вище земельну частку (пай), але не встиг оформити правоустановчі документи за життя. Відповідач Солонянська селищна рада надала відповідь на відзив, у якому посилається на те, що Солонянська селищна рада не є належним відповідачем за цим спором. Солонянська селищна рада жодним чином не вирішувала питання про паювання земель КСП «Авангард» і не приймала відповідних рішень. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» внесено зміни до у Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Ст. 13 викладено в такій редакції - нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Також зазначений Закон України добавлено ст. 141 такого змісту - у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року. Позивачем не надано відомостей про те, чи перейшли землі КСП «Авангард» у відання Солонянської селищної ради, чи залишились вказані землі у колективній власності чи у власності іншої особи. Позивачем лише зазначено, що з архівної довідки № M-05 від 21 вересня 2021 року вбачається, що КСП «Авангард» рішенням Господарського суду від 21 травня 1999 року визнано банкрутом та на його базі створено СТОВ «Вікторія» без правонаступництва, відомостей щодо правового стану земель КСП «Авангард» позивачем не надано. Оскільки позивачами та їх представником належним чином не обґрунтовано позовні вимоги до відповідача Солонянської селищної ради, не повідомлено всіх обставин по справі, тому вимоги позивача є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, у зв?язку з чим в задоволені позову слід відмовити. Відзив на позовну заяву також надійшов від відповідача [PERSON] , у якому вона заявляє, що позовні вимоги позивачів визнає у повному обсязі, зазначає, що обставини належності у померлого [PERSON] права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів визнає у повному обсязі. Оскільки [PERSON] не звернувся своєчасно, протягом шести місяців після смерті батька, до нотаріальної контори та іншим шляхом не вступив у спадщину, не звертався до суду для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини, і не мав на це поважних причин, вважає, що його право на спадкування після смерті батька було втрачене. На цій підставі вона визнає обставини наявності у позивачів беззаперечного права на спадкування права на земельну частку (пай), в рівних долях кожній, в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] просить врахувати, що вона визнає позовні вимоги позивачів у повному обсязі, задовольнити позовні вимоги позивачів та визнати за [PERSON] та [PERSON] право на земельну частку (пай) в рівних долях кожній, в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] . Представником позивачів надано відповідь на відзив Солонянської селищної ради, за змістом представник посилається на те, що у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 192/1822/21, провадження № 61-5386св23, зазначено, що - неправильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що Солонянська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Микільської сільської ради, є неналежним відповідачем у справі. У відповіді на відзив зазначається, що позивачі не повинні нічого доводити стосовно відомостей чи перейшли землі колишнього КСП «Авангард» у відання Солонянської селищної ради чи залишилися у колективній власності чи у власності іншої особи. У колективній власності землі аж ніяк не могли залишитися, оскільки відсутні правонаступники КСП «Авангард», у власності іншої особи не може перебувати резервний фонд селищної Ради. Від відповідача Солонянської селищної ради до суду надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу в усіх судових засіданнях за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] у відзиві просила підготовче судове засідання та розгляд справи по суті проводити за її відсутності. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав. Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. У липні 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Солонянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, просили суд визнати за ними в рівних долях право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 7,15 га, після померлого [INFO] [PERSON] . Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2021 року у справі № 192/1246/19 в задоволені позову було відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням суду, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з апеляційною скаргою. 29 грудня 2021 року Дніпровський апеляційний суд у справі № 192/1246/19 ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу задовольнив частково. У постанові апеляційний суд зазначив: «Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу № 1-2 загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога», «Авангард» від 17 серпня 1962 року, [PERSON] прийнято в члени колгоспу (Т. 1 а.с. 33, 34). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1980 року, російською мовою, отделом ЗАГС Ленинского района г. Днепропетровська, [INFO] , російською мовою, [PERSON] уклав шлюб з, російською мовою, [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (Т. 1 а.с. 21). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 грудня 1985 року, батьками, російською мовою, [PERSON] , є, російською мовою, [PERSON] та, російською мовою, [PERSON] (Т. 1 а.с. 22). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 20 жовтня 1989 року вбачається, що [PERSON] призначена пенсія за віком з 03 вересня 1989 року (Т. 1 а.с. 35). Відповідно до заповіту від 11 серпня 1994 року посвідченого секретарем виконкому Широчанської сільської ради народних депутатів Солонянського району, Дніпропетровської області Бойко Н.Т., зареєстрованого в реєстрі за № 79, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився, що дім і все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті заповідає синам [PERSON] та [PERSON] (Т. 1 а.с. 158). Згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» серії ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року, [PERSON] був включений до списку членів КСП (Т. 1 а.с. 37-39). Як вбачається з п. 3.4. Статуту КСП «Авангард» Солонянського району, Дніпропетровської області від 02 березня 1995 року, прийняття в члени спілки індивідуальний і здійснюється на підставі особисто поданої правлінню підприємства заяви. Члени, які не подали заяви про вихід з господарства, зараховуються в члени підприємства (автоматично) з усією юридичною повнотою (Т. 1 а.с. 43). З представлення № 15, відомостей про кількість вироблених трудоднів та довідок вбачається, що [PERSON] був членом колгоспу «Авангард» (Т. 1 а.с. 110-112). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Солонянського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] (Т. 1 а.с. 26). Згідно заяви № 320 від 30 грудня 1995 року, [PERSON] звернувся до Солонянської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, грошових внесків та цінних паперів, на підставі заповіту складеного на його ім`я та на ім`я [PERSON] , після смерті батька [PERSON] (Т. 1 а.с. 153 зворот). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20 червня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 червня 2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (Т. 1 а.с. 24). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М. вбачається, що [PERSON] отримав спадщину, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 162). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко\~А.М., [PERSON] отримав спадщину, а саме грошові внески з усіма видами компенсації, що знаходяться у філії ощадбанку № 3002/023 с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області на компенсаційному рахунку № 9155170 із залишком 3981 грн. 60 коп., після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 162 зворот). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2011 року, посвідчене державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М., [PERSON] отримав спадщину, а саме прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Автодеталь» в кількості 944 штуки, номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 27). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16 березня 2015 року відділом державного реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (Т. 1 а.с. 23). Як вбачається із заяви № 530 від 13 квітня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, спадщину, яку прийняв її чоловік та батько [PERSON] на розмір земельної частки (пай) в КСП «Авангард» (Т. 1 а.с. 168). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого (Т. 1 а.с. 29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2018 року державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що розташована в с. Широке, Солонянського району, Дніпропетровської області, КСП «Авангард», після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого (Т. 1 а.с. 31). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп., права на 944 прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Автодеталь» номінальною вартістю 1 грн. 25 коп. кожна, загальною номінальною вартістю 1180 грн. 00 коп. та права на грошовий внесок з відповідними процентами, компенсаціями та індексацією, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк України» в ТВБВ № 10003/0318 філії Дніпровське обласне управління АТ «Ощадбанк» по компенсаційному рахунку 3 3155170, після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 235 зворот, 236). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2018 року, посвідчене державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка та [PERSON] отримала спадщину в розмірі 1/2 частка, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с. 256 зворот, 257). Як вбачається з повідомлення відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 26/115-19 від 08 лютого 2019 року, [PERSON] включений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю серія ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року колишнього КСП «Авангард» на території Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та значиться за № 389 (Т. 1 а.с. 36). З архівної довідки № К-07 від 11 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1963 року № 49 колгосп «Перемога» с. Широке Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард» (Т. 1 а.с. 32)». 27 листопада 2024 року Дніпровський апеляційний суд постановив ухвалу, якою виправив описку в постанові Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року, зазначивши вірно в мотивувальні частині постанови: «Згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Авангард» серії ДП Сл № 000010 від 01 березня 1995 року, [PERSON] був включений до списку членів КСП», замість невірного: «Згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Прогрес» серії ДП Сл № 000012 від 01 березня 1995 року, [PERSON] був включений до списку членів КСП». Дніпровський апеляційний суд у постанові від 29 грудня 2021 року у справі № 192/1246/19 також вказав на те, що «відповідно до заповіту від 11 серпня 1994 року посвідченого секретарем виконкому Широчанської сільської ради народних депутатів Солонянського району, Дніпропетровської області Бойко Н.Т., зареєстрованого в реєстрі за № 79, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився, що дім і все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті заповідає синам [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 158). Отже, вирішення позову по суті щодо спірної земельної ділянки у даній справі безпосередньо стосується прав, законних інтересів та обов`язків [PERSON] , однак зазначене районним судом залишено поза увагою, останній до участі у даній справі в якості відповідача (співвідповідача) не був залучений, суд першої інстанції розглянув справу без участі останнього як належного відповідачка (співвідповідача) у справі. У свою чергу, апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі інших осіб як відповідачів (співвідповідачів) чи заміни неналежного відповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення». У справі, що розглядається, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Бєлгороді Бєлгородської області Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 листопада 2020 року Відділом ЗАГС адміністрації Шебекінського міського округу Бєдгородської області (копія, а.с. 24). Згідно з рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року у справі № 190/985/22 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом судом було встановлено, що згідно «копії довідки Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради (старости) №216 від 01.12.2021 року [PERSON] , [INFO] на момент його смерті [INFO] на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області зареєстрований не був і не проживав. 07.10.2004 року [PERSON] , склав заповіт у виконкомі Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, номер за реєстром №278. (а.с.11) Згідно копії заповіту від 07.10.2004 року посвідченого секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Назаренко В.А., зареєстровано в реєстрі за №278, [PERSON] , який мешкає в селищі Зоря комунізму П`ятихатського району Дніпропетровської області на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку, що розташована на території с. Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 4,660 га право на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП за номером 095462, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією 03.02.2004 року, [PERSON] . (а.с.9)». Суд у рішенні від 30 вересня 2022 року у справі № 190/985/22 також вказав, що згідно «копії роз`яснення державного нотаріуса П`ятихатської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.06.2022 року, відповідно до якого позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] померлого [INFO] на тій підставі, що відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першою заявою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тому нотаріус не може на даний час відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини. Окрім того, у позивача відсутній оригінал Державного акта на право на земельну ділянку, оскільки він втрачений та його місцезнаходження їй не відомо, в наявності є тільки його фотокопія. (а.с.15-16)». Суд зазначив, що «Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку площею 4,660 га, кадастровий номер: 1224581700:01:003:0866, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області та не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом». У справі, що розглядається, інших спадкоємців [PERSON] , окрім [PERSON] , не встановлено. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.ч. 2, 9 ст. 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу членів. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20). За таких обставин паюванням земель є визначення розміру земельної частки (паю) виключно у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Питання приватизації земель урегульовано, зокрема, статтями 25, 116, 118, 119, 121, 122 ЗК України, які регулюють правовідносини передачі у приватну власність земельних ділянок з державної або комунальної власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Як вбачається з викладених вище обставин, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «Авангард», яке є об`єктом спадкування після його смерті. Згідно з довідкою, виданою Солонянським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровського обласного управління земельних ресурсів від 22.04.2008 № 1146 [PERSON] в списках до держаного акта на право колективної власності на землю КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області (ДП Сл № 000010 реєстраційний № 10 від 01.03.1995) значиться за № 389. Розмір земельної ділянки /паю/ КСП «Авангард» - 7,15 в умовних кадастрових гектарах (копія, т. 1, а.с. 43). 11 серпня 1994 року [PERSON] дім і все своє майно, де б воно не було із чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 132). [INFO] [PERSON] помер (т. 1, а.с. 128). 30 грудня 1995 року [PERSON] подав до Солонянської держнотконтори заяву про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 127). 27 грудня 1997 [PERSON] подав до Солоняської державної нотаріальної контори заяву, за змістом якої, він повідомляв, що йому відомо, що [INFO] відкрилася спадщина після померлого його батька [PERSON] , термін для прийняття спадщини він пропустив, стаття 550 ЦК України, яка надає йому право звернутись до суду для продовження строку на прийняття спадщини йому нотаріусом роз`яснена, в райсуд звертатись не буде (т. 1, а.с. 127). [PERSON] помер [INFO] (т. 1, а.с. 141). І заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2023 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), (копія, т. 1, а.с. 22). [PERSON] помер [INFO] у місті Бєлгороді Бєлгородської області Російської Федерації. Як вбачається з матеріалів справи, спадщину він не приймав спадщину після смерті [PERSON] . Спадкоємицею [PERSON] є [PERSON] , яка у відзиві на позовну заяву повідомила, що визнає обставини наявності у позивачів беззаперечного права на спадкування права на земельну частку (пай), в рівних долях кожній, в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] . Зважаючи на викладені обставини та законодавчі приписи, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] та [PERSON] прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом в землях колективної власності колишнього КСП «Авангард» Солонянського району Дніпропетровської області у розмірі 7,15 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Стосовно посилання Солонянської селищної рада на те, що вона не є належним відповідачем у справі, то суд звертає увагу, що Дніпровський апеляційний суд у постанові від 29.12.2021 у справі № 192/1246/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Солонянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, зазначив: «Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено належність відповідача Солонянської селищної ради за вимогами позивачів. Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. З архівної довідки № К-07 від 11 квітня 2019 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому Солонянської районної ради народних депутатів від 13 березня 1963 року № 49 колгосп «Перемога» с. Широке Широчанської сільської ради перейменований на колгосп «Авангард» (Т. 1 а.с. 32). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є офіційними та загальнодоступними в мережі Інтернет, КСП «Авангард» код ЄДР ПОУ 00429565 не знайдено. З архівної довідки № М-05 від 21 вересня 2021 року вбачається, що КСП «Авангард» рішенням Господарського суду від 21 травня 1999 року визнано банкрутом та на його базі створено СТОВ «Вікторія» без правонаступництва. Зазначених обставин суд першої інстанції не перевірив, а тому безпідставно послався, як на підставу відмови у позові про недоведеність належності відповідача Солонянської селищної ради». Окрім того, суд звертає увагу, що у Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі №192/1822/21 вказав на те, що Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 та від 04 лютого 2004 року № 122, спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства и продовольства України та Академії аграрних наук від 04 жовтня 1996 року № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затвердженими 15 травня 1992 року Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд. Резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Крім того, статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 01 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01 січня 2025 року; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Відтак саме сільська рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача. Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21). Отже, неправильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що Солонянська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Микільської сільської ради, є неналежним відповідачем у справі». Суд зазначає, що Законом України від 8 жовтня 2024 року № 3993-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин» були внесені зміни, зокрема, і до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Частиною 4 ст. 13 закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що у разі якщо до 1 січня 2028 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. За таких обставин, зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] потрібно задовольнити повністю.

Outcome: approved