Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

04.10.2024 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до Комунального закладу «Якушинецький ліцей» Вінницької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку мотивовано тим, що 06.09.2024 року [PERSON] було звільнено з роботи з посади вчителя зарубіжної літератури наказом № 160-к/тр від 04.09.2024 року згідно ч. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Вказаний наказ позивач вважає протиправним, таким, що підлягає скасуванню. Так, 28.05.2024 року наказом № 61 к/тр про попередній розподіл педагогічного навантаження педагогічних працівників, позивачці було встановлено педагогічне навантаження в обсязі 18 годин. 13.06.2024 року під час особистої зустрічі в присутності працівників КЗ «Якушинецький ліцей» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] директор ліцею [PERSON] здійснював на позивачку психологічний тиск та погрожував їй безпідставною позачерговою атестацією і зниженням атестаційної категорії з метою схилити її до згоди на зменшення їй тижневого педагогічного навантаження на 2024-2025 навчальний рік. 19.08.2024 року під час особистої зустрічі директор ліцею [PERSON] в присутності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомив, що встановив без згоди виборного органу первинної профспілкової організації позивачці тижневе педагогічне навантаження на 2024-2025 навчальний рік в обсязі 6 годин. 22.08.2024 року [PERSON] подала директору письмову заяву про те, що не згодна із зменшенням педагогічного навантаження. 26.08.2024 року наказом № 135-к/тр директор КЗ «Якушинецький ліцей», без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, затвердив позивачці тижневе педагогічне навантаження на 2024-2025 навчальний рік в обсязі 6 годин. Разом з цим, як вбачається з наказу № 135-к/тр, загальний обсяг тижневого педагогічного навантаження з предмета «зарубіжна література» у КЗ «Якушинецький ліцей» складає 19,5 год, яке було розподілено між іншими працівниками закладу, в т.ч. тими, хто не призначений на посаду вчителя зарубіжної літератури за тарифікаційним списком КЗ «Якушинецький ліцей» на 2024-2025 навчальний рік та штатним розписом ліцею. 01.09.2024 року розпочався навчальний рік 2024-2025 і позивачка приступила до виконання своїх посадових обов`язків згідно з навчальним планом та розкладом. 04.09.2024 року позивачці було вручено наказ директора КЗ «Якушинецький ліцей» № 160-к/тр від 04.09.2024 року про її звільнення на підставі ч. 6 ст. 36 КЗпП України з 06.09.2024 року в зв`язку з відмовою від продовження роботи із зміною істотних умов праці. На думку позивача, директор ліцею зухвало і цинічно порушив її право на працю, допустив дискримінацію за віковою ознакою (позивач [INFO].), знецінив її професійний рівень та продуктивність праці, порушив норми педагогічної етики. [PERSON] просила суд визнати протиправним та скасувати наказ директора КЗ «Якушинецький ліцей» № 160-ктр від 04.09.2024 року «Про звільнення [PERSON] ; поновити її на роботі в КЗ «Якушинецький ліцей» на посаді вчителя зарубіжної літератури; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.09.2024 року по дату поновлення на роботі з розрахунку середнього заробітку за кожен день вимушеного прогулу. В частині поновлення на роботі рішення просила допустити до негайного виконання. 09.10.2024 року відкрите спрощене провадження у даній справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та відповідь на відзив, просила її вимоги задоволити в повному обсязі. Зауважила, що в травні 2024 року відбувся попередній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників, згідно якого їй було визначено 18 годин для предмету «зарубіжна література», але 13 червня 2024 року директор їй особисто в кабінеті повідомив, що переведе її на неповне тижневе навантаження, а якщо не погодиться - проведе чергову атестацію. Разом з тим, [PERSON] чітко не визначив, скільки годин предмету «зарубіжна література» їй залишається. 19 серпня 2024 року, після виходу з відпустки, директор знову повідомив, що змінить педагогічне навантаження і сказав, що є заяви батьків учнів, які бажають, щоб зарубіжну літературу викладала вчитель української мови і літератури - [PERSON] , але вона з цим категорично не погодилась і 22.08.2024 року подала відповідну письмову заяву. 26.08.2024 року директором виданий наказ № 135-к/тр, яким остаточно визначене тижневе навантаження вчителів для викладання предмету «зарубіжна література», згідно якого загальна кількість годин - 19,5, з них для [PERSON] (вчитель зарубіжної літератури) - 6 годин, [PERSON] - 4 години, [PERSON] - 6 годин і [PERSON] - 3,5 годин. Вважає, що перерозподіл педнавантаження не був викликаний істотними змінами в організації виробництва і праці, оскільки загальна кількість годин для предмету «зарубіжна література» не зменшилась, а вчителі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за кваліфікацією не мали права викладати цей предмет. Просила врахувати, що із наказом від 26.08.2024 року вона була ознайомлена лише після витребування матеріалів Держпрацею в кінці вересня 2024 року, а з 01.09.2024 року приступила до виконання трудових обов`язків, почала проводити уроки. 04.09.2024 року їй вручили наказ про звільнення з 06.09.2024 року і наказ про оголошення догани, який вона також оскаржила в судовому порядку. Вважає такі дії відповідача тиском, дискримінацією за віком та грубим порушенням її права на працю. Представник позивача [PERSON] підтримав вимоги [PERSON] , викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Наголосив, що при звільненні [PERSON] керівником ліцею було порушене законодавство про працю, зміни істотних умов праці не відбулось, оскільки педнавантаження у новому навчальному році для предмету «зарубіжна література» залишилось в кількості 19,5 годин на тиждень, а розподілене було вчителям та асистентам, які за фахом не можуть викладати зарубіжну літературу. [PERSON] не була ознайомлена з наказом від 26.08.2024 року і з новими умовами праці, але з 01.09.2024 року приступила до виконання своїх обов`язків, проте з 06.09.2024 року була незаконно звільнена. Просив поновити позивача на посаді вчителя зарубіжної літератури і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача - директор КЗ «Якушинецький ліцей» - Грустілін О.О. позов не визнав, підтримав обставини, викладені у відзиві, просив відмовити в задоволенні вимог [PERSON] . Суду пояснив, що в червні 2024 року [PERSON] усно була повідомлена про зміну істотних умов праці і скорочення педагогічного навантаження. Наказом від 26.08.2024 року № 135-к/тр, погодженим з головою профкому [PERSON] , був проведений розподіл тижневого навантаження вчителів ліцею на 2024-2025 навчальний рік. Викладання предмету «зарубіжна література» розподілено між вчителями зарубіжної літератури [PERSON] - 6 год., [PERSON] - 6 год., [PERSON] - 4 год., а також за бажанням батьків учнів 8-Г класу - класному керівнику [PERSON] - 3,5 год. Розподіл проводився з метою досягнення справедливого балансу в навантаженні між вчителями предмету «зарубіжна література», зважаючи на вік, педагогічний досвід роботи, проходження підвищення кваліфікації. 22.08.2024 року позивачка звернулась із заявою про відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. В письмовій відповіді від 23.08.2024 року він повідомив [PERSON] , що відмова від змін істотних умов праці є підставою для розірвання трудового договору і запропонував вакантну посаду вчителя групи подовженого дня (1 ставка). Однак, позивачка цю пропозицію також проігнорувала. Тому наказом від 04.09.2024 року № 160-к/тр [PERSON] була звільнена з посади на підставі ч. 6 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що при звільненні [PERSON] ним не було порушено вимог закону, що також встановлено перевіркою Держпраці. Просив повністю відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Враховуючи пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли трудові правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми КЗпП України, Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Судом встановлено, що в 1981 році [PERSON] закінчила Черкаський державний педагогічний інститут, отримала повну вищу освіту та спеціальність вчителя російської мови та літератури. З 1983 року позивач працює в КЗ «Якушинецький ліцей», з 07.06.2007 року - на посаді вчителя зарубіжної літератури. 13.04.2006 року [PERSON] отримала звання учитель-методист. 22.06.2012 року [PERSON] , вчитель російської мови та світової літератури, отримала свідоцтво про підвищення кваліфікації СПКПП № 4251. Свідоцтво видане Вінницьким обласним інститутом післядипломної освіти педагогічним працівників. 14.04.2017 року [PERSON] , пройшла навчання за програмою підвищення кваліфікації вчителів зарубіжної літератури та російської мови, про що КЗ НЗ «Вінницька академія неперервної освіти» отримала свідоцтво про підвищення кваліфікації [NUMBER] . [PERSON] підвищила кваліфікацію та отримала спеціальність «вчитель зарубіжної літератури та російської мови», про що отримала свідоцтво № 007134 від 14.04.2017 року, видане Комунальним вищим навчальним закладом «Вінницька академія неперервної освіти». За результатами попередньої атестації від 07.04.2016 року відповідає займаній посаді. Відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та педагогічному званню «вчитель-методист». Згідно рішення атестаційної комісії від 24.03.2021 року КЗ «Якушинецький ліцей» [PERSON] відповідає займаній посаді вчителя російської мови та зарубіжної літератури. За рішенням атестаційної комісії відділу освіти, культури та спорту Якушинецької сільської ради від 06.04.2021 року [PERSON] відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та педагогічному званню «вчитель-методист». Педагогічна діяльність вчителя включає діяльність у межах педагогічного навантаження, норма якого на 1 тарифну ставку становить 18 навчальних годин на тиждень (п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту»). Розподіл педагогічного навантаження у закладі освіти затверджується його керівником відповідно до вимог законодавства. Педагогічне навантаження педагогічного працівника закладу освіти обсягом менше норми, передбаченої цією статтею, встановлюється за його письмовою згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих навчальних предметів (інтегрованих курсів), що передбачається навчальним планом закладу освіти, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства про працю (ч. 5 ст. 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту»). Згідно наказу КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької області від 28.05.2024 року № 61-к/тр проведено попередній перерозподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2024-2025 навчальний рік, згідно якого тижневе навантаження між педагогічними працівниками закладу розподілено і [PERSON] , вчителю зарубіжної літератури, встановлено 18 год (а.с. 26-27). Згідно протоколу наради при директорові КЗ «Якушинецький ліцей» від 13.06.2024 року, [PERSON] була попереджена про переведення на роботу за посадою «вчитель зарубіжної літератури» з неповним тижневим навантаженням в зв`язку зі зміною істотних умов праці (а.с. 81). Разом з тим, доказів змін в організації виробництва і праці станом на 13.06.2024 року в матеріалах справи немає. В судовому засіданні встановлено, що згідно тарифікаційного списку педагогічних працівників ліцею станом на 01.09.2024 року [PERSON] працює на посаді вчителя української мови та літератури, має ІІ кваліфікаційну категорію та 24,5 год. навантаження; [PERSON] працює на посаді вчителя зарубіжної літератури, асистента вчителя 1 ст., має вищу кваліфікаційну категорію, педагогічне звання - старший учитель та 4 год. навантаження; [PERSON] працює на посаді вчителя зарубіжної літератури, етики, яка має вищу кваліфікаційну категорію, педагогічне звання - учитель-методист та 6 год. навантаження; [PERSON] працює на посаді вчителя зарубіжної літератури, має вищу кваліфікаційну категорію, педагогічне звання - вчитель-методист та 6 год. навантаження (а.с. 44-47). Згідно навчальних планів на 2024 - 2025 навчальний рік, предмет зарубіжна література складає 19,5 год. на тиждень для учнів 5 - 11 класів (а.с. 48-58). Управлінням державної служби якості освіти у Вінницькій області при перевірці за зверненням [PERSON] встановлено, що ця кількість годин є достатньою для встановлення повного тижневого навантаження на одну тарифну ставку, як передбачено ч. 3 ст. 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту» (18 навчальних годин на тиждень) (а.с. 83-84). Згідно наказу КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької області від 26.08.2024 року № 135-к/тр «Про розподіл тижневого навантаження вчителів Якушинецького ліцею на 2024-2025 навчальний рік», погодженого з головою профкому, вчителю української мови та літератури [PERSON] розподілено 21 год. укр.мови та літератури та 3,5 год. зарубіжної літератури, всього - 24,5 год.; вчителю зарубіжної літератури [PERSON] розподілено всього 6 годин предмета «зарубіжна література»; вчителю, асистенту вчителя [PERSON] розподілено 4 години предмета «зарубіжна література»; вчителю, асистенту вихователя [PERSON] розподілено 6 годин предмета «зарубіжна література» (всього 19,5 год.) (а.с. 31-34). Даний наказ був надісланий [PERSON] за її вимогою супровідним листом 24.09.2024 року (після звільнення) (а.с. 36), що також визнали сторони в судовому засіданні. Також судом було встановлено, що з нового навчального року - 01.09.2024 року [PERSON] приступила до виконання посадових обов`язків і проводила уроки зарубіжної літератури відповідно до встановленого розкладу. Дані обставини визнав представник відповідача [PERSON] . Наказом КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької області від 04.09.2024 року № 160-к/тр, із змінами наказом від 10.10.2024 року № 195-к/тр щодо формулювання причин звільнення, [PERSON] була звільнена з посади вчителя зарубіжної літератури з 06.09.2024 року на підставі ч. 6 ст. 36 КЗпП України (а.с. 35, 79). Підставою для звільнення став наказ по закладу № 159-к/тр від 03.09.2024 року «Про оголошення догани [PERSON] »; протокол наради при директорові б/н від 13.06.2024 року; заява [PERSON] від 23.08.2024 року № 229/03-03; лист-відповідь закладу на заяву [PERSON] від 23.08.2024 року № 03-02/284 (а.с. 35, 79). Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що даний наказ прийнятий з порушенням вимог ст. 36 КЗпП України, тому її слід поновити на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 29 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що при укладенні з працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно яких можуть провадитись відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або змін. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Частинами 3, 4 ст. 32 КЗпП України визначено: у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. (у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються згідно із Законом «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану). Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Згідно ч. 5 ст. 24, ст. 25 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу; розподіл педнавантаження в закладі освіти затверджується його керівником відповідно до вимог законодавства. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку. Педагогічне навантаження педагогічного працівника закладу освіти обсягом менше норми, передбаченої цією статтею, встановлюється за його письмовою згодою. Крім того, відповідно до п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом МОУ від 15.04.1993 року № 102, навчальне навантаження між педагогічними працівниками розподіляє керівник закладу освіти, погоджуючи його з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. У кінці навчального року до надання відпустки педагогічним працівникам, керівник закладу освіти зобов`язаний повідомити їм педагогічне навантаження на наступний навчальний рік (розділ IV Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України). Зменшення педагогічного навантаження є наслідком зміни режиму роботи вчителя, і як наслідок - відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці. Такий висновок викладений у постанові ВП ВС від 28.11.2018 року № 559/321/16. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Управлінням державної служби якості освіти у Вінницькій області на підставі заяви [PERSON] і проведеної перевірки надана відповідь 14.10.2024 року, що після аналізу наданих КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької області документів встановлено непрозорість розподілу педагогічного навантаження директором КЗ «Якушинецький ліцей» [PERSON] на 2024 - 2025 навчальний рік та необґрунтованість вимоги про переведення [PERSON] на неповне тижневе навантаження. Так, згідно аналізу навчальних планів ліцею на 2024-2025 навчальний рік, в закладі передбачено 19,5 годин для вивчення предмета зарубіжна література для учнів 5 - 11 класів. Ця кількість годин є достатньою для встановлення повного тижневого навантаження на одну тарифну ставку (18 навчальних годин згідно вимог ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про повну загальну середню освіту») (а.с. 83-84). В судовому засіданні встановлено, що зміна істотних умов праці в КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької міської ради відбулась лише 26.08.2024 року - при затвердженні наказом № 135-к/тр від 26.08.2024 року розподілу тижневого навантаження, проте в порушення ст. 32 КЗпП України з даним наказом [PERSON] була ознайомлена лише після звільнення. Після 26.08.2024 року ні усної, ні письмової відмови від роботи із зміненими істотними умовами праці [PERSON] не надавала, а з 01.09.2024 року приступила до виконання посадових обов`язків і проведення уроків із предмету «зарубіжна література», що також визнали сторони в судовому засіданні. Таким чином, cуд вважає, що при видачі наказу від 04.09.2024 року про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відповідачем безпідставно була взята до уваги заява [PERSON] від 22.08.2024 року (зареєстрована в КЗ 23.08.2024 року) про те, що вона не надає згоду на зміну істотних умов праці, оскільки станом на 22.08.2024 року роботодавцем не були запроваджені такі умови. Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд дійшов висновку, що зменшення педагогічного навантаження позивача за спірних обставин відбулось із порушенням трудового законодавства, тому і звільнення [PERSON] не відповідає нормам КЗпП України, в зв`язку з цим наказ про звільнення позивача підлягає скасуванню, а позивач [PERSON] - поновленню на роботі на підставі ч. 1 ст. 235 КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Як зазначено в Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. Нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід проводити з 09.09.2024 (робочий понеділок після звільнення) по 25.02.2025 року (день ухвалення судом рішення), шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів у відповідному періоді. Згідно довідки, виданої КЗ «Якушинецький ліцей» Вінницької області, середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 709, 97 грн. (а.с. 69). В періоді з 09.09.2024 року до 25.02.2025 року 122 робочих дні (вересень 16, жовтень 23, листопад 21, грудень 22, січень 23, лютий 17). Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 86 616, 34 грн. (122 (роб.дні) ? 709, 97 грн. = 86 616,34 грн.). Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів (п. 6 ППВСУ від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі слід допустити до негайного виконання. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved