Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі\~ АТ\~КБ«ПриватБанк») Дашко В.М., через систему «Електронний суд», звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 33\~588,70 грн. та 2422,40 грн. судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 06 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до банку за отриманням банківських послуг, про що підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 лютого 2019 року. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 34 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту останній отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 10/22, тип - Універсальна. [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відтак відповідач визнав укладення кредитного договору та погодився із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, у тому числі щодо сплати відсотків. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0% річних. 29\~грудня 2021\~року відповідач\~власноручно на\~планшеті підписав\~Заяву про\~приєднання до\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг,\~відповідно до\~якої сторони\~узгодили інші\~суттєві умови\~користування кредитним\~рахунком. Тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 29 грудня 2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної [PERSON] заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно із п. 1.3 у розмірі 42,0 %. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого, станом на 22 вересня 2024 року утворилась заборгованість в сумі 33\~588,70 грн., з яких: 27\~715,30 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5\~873,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить стягнути заборгованість за договором б/н від 06 лютого 2019 року, справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н. Згідно умов вказаної заяви відповідач погодився із тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг. Підписанням заяви відповідач підтвердив, що згідний із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому наданні для ознайомлення у письмовому вигляді. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 34 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту останній отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 10/22, тип - Універсальна. [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відтак відповідач визнав укладення кредитного договору та погодився із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, у тому числі щодо сплати відсотків. 29\~грудня 2021\~року відповідач\~власноручно на\~планшеті підписав\~Заяву про\~приєднання до\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг,\~відповідно до\~якої сторони\~узгодили інші\~суттєві умови\~користування кредитним\~рахунком. Тобто відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 29 грудня 2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної [PERSON] заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно із п. 1.3 у розмірі 42,0 %. [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту від 06 лютого 2019 року, в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідача, з якої убачається, що позичальник отримав кредитні кошти, а також сплачував суми на погашення кредиту. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із положеннями ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за договором №б/н від 06 лютого 2019 року підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, користування кредитними коштами, а також неналежне виконання умов кредитного договору. Вказані обставини відповідач не заперечував, доказів зворотного суду не надав. Таким чином, у підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Натомість відповідач, в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 33\~588,70 грн. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, а тому з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved