Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

В грудні 2024р. позивач ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію, яка складається з суму боргу за спожиту електроенергію в розмірі - 4998,43 грн.; 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі - 1994,24 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що, за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є позивач здійснює постачання електричної енергії до вказаної квартири, в якій зареєстрована ні проживає відповідачка, проте остання не проводить оплату за використану електроенергію в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг, який станом на 01 січня 2019р., становить - 4998,43 грн., оскільки відповідачка у добровільному порядку борг не погашає, позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути інфляційні втрати, 3% річних та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка, про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, свого представника до суду не направила. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачка є власником особового рахунку № [NUMBER] (отримувачем) електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. № 1357 (далі по тексту - Правила № 1), останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, які були чинні до 11 червня 2018р., а після цієї дати Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018р. за № 312 (далі по тексту - Правила № 2). Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами), Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п.п. 19, 21 Правил № 1, п.п. 5.5.1-5.5.5 Правил № 2, розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 48 Правил № 1. п. 5.5. Правил № 2 користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», в редакції. яка була чинна на час спірних правовідносин, споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із розрахунком боргу заборгованість відповідачки за спожиту нею електричну енергію, відповідно до показників електролічильника, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] , станом на січень 2019р. становить - 49998,43 грн. Згідно з п. 28 Правил № 1, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Проте вищезазначених дій відповідач не вчиняв. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості, позивач просив суд також, на підставі положень ст. 625 ЦК України сягнути з відповідачки три відсотка річних та інфляційні втрати за період часу з лютого 2022р. по жовтень 2024р. Судом перевірено, що при здійснення розрахунку зазначених сум, позивачем не були враховані положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022р. за № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію, яка складається з суму боргу за спожиту електроенергію в розмірі - 4998,43 грн.; 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі - 375,24 грн. За період з січня по жовтень 2024р. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,0 грн.

Outcome: partial