Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи: [PERSON] , в якому після збільшення позовних вимог в порядку статті 49 ЦПК України остаточно просив встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком [PERSON] , [INFO] , народженого матір`ю [PERSON] , [INFO] , громадянкою України та внести зміни до актового запису про народження № 140 від 26.02.1997 року, вчиненого першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції стосовно [PERSON] , [INFO] , вказавши його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Позов обґрунтований такими обставинами. Мати позивача, [PERSON] у лютому 1994 року познайомилась з батьком позивача - [PERSON] . З травня 1994 року вони стали проживати спільно без реєстрації шлюбу в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ще у 1982 році розірвав шлюб з попередньою дружиною, а [PERSON] у 1994 році розлучилася з [PERSON] , з котрим перебувала у шлюбі з 1990 року. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. [PERSON] перейшла на роботу до Будинкоуправління № 2, де працював [PERSON] . Батьки позивача, як сім`я, спілкувалися з друзями, колегами батька та його родичами: матір`ю [PERSON] , братом [PERSON] , членами його сім`ї, сином батька [PERSON] . Збереглися спільні фото того періоду. [INFO] в м. Одесі народився позивач - [PERSON] . Перед його народженням батьки позивача посварилися. Матір поїхала до своїх батьків в Одеську область, тому народження позивача реєструвала самостійно. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження актовий запис № 140 від 26.02.1997 року про народження позивача вчинено першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного Кодексу України (на той час - відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України), тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством (національністю) матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою - [PERSON] . Згодом батьки примирилися. Батько постійно приїжджав до позивача та його матері в селище Радісне Іванівського району Одеської області (нині - Березівського району). Потім забрав позивача та [PERSON] до свого нового будинку в с. Чорноморка. Там вони проживали однією сім?єю з батьком та його матір`ю - [PERSON] , 1909 року народження, яка визнавала позивача своїм онуком. На початку 1998 року батьки позивача розлучилися. В обгрунтування позову [PERSON] зазначає, що [PERSON] завжди визнавав його своїм сином, іноді підтримував матеріально. Коли позивач тяжко захворів у 2000 році, [PERSON] оплатив кілька операцій, що були зроблені позивачеві. Також визнавав позивача своїм племінником і рідний брат [PERSON] - [PERSON] , та члени його сім`ї. У 2014 році після смерті брата [PERSON] позивач з батьком почали ще дужче спілкуватися як син та батько. Позивач часто відвідував батька за місцем його проживання у [ADDRESS] , про що збереглися фотоматеріали. У грудні 2014 року до повноліття позивача [PERSON] передав позивачу в користування свій автомобіль Kia Carens, який у 2015 році було продано, а на отримані кошти придбали інший - DMW TDS, номер [NUMBER] , та зареєстрували на ім`я позивача. [PERSON] періодично наполягав на необхідності оформити своє батьківство щодо позивача, але не встиг цього зробити, так як [INFO] раптово помер від серцевого нападу. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом, з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Спадщина позивачем прийнята у встановленому законом порядку шляхом подачі заяви до нотаріуса у встановлений законом строк. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є також спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , що прийняли спадщину. Відповідачі, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , заперечують проти встановлення факту батьківства щодо позивача, що свідчить про наявність спору про право між сторонами. У відкритому судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у відкритому судовому засіданні заперечував проти позову з підстав недоведеності позовних вимог, а саме, на думку представника відповідача, при проведенні молекулярно-генетичної експертизи відібрання біологічних зразків [PERSON] і подальше їх використання були здійсненні з істотним порушенням чинного законодавства, що ставить під сумнів результати експертизи. Крім того, представником відповідача було подано заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. У відкрите судове засідання ані відповідач [PERSON] , ані її представник не з`явились. Відповідач була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність до суду не надала. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, третьої особи, вивчивши заяви по суті справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини. [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 140, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (т. 3 а. с. 73). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованого 21 травня 2009 року вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 СК України (т. 1 а. с. 11). [INFO] помер [PERSON] , якого позивач вважає рідним батьком, про що зроблено відповідний актовий запис № 471, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 31). Із матеріалів спадкової справи № 289/2018 до майна померлого [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись дочка [PERSON] , [INFO] та внук за правом представлення - [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернувся і позивач [PERSON] (т. 1 а. с. 201). Згідно повідомлення державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної К.М. для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно надати документи, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем (т. 1 а. с. 18 об.). Із висновку експерта № 199 від 16 квітня 2024 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком громадянина [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,9999%, таким чином, батьківство практично доведене (т. 3 а. с. 68-72). Допитані у відкритому судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що покійний [PERSON] та мати позивача [PERSON] до народження позивача перебували у близьких стосунках, деякий час проживали разом, а сам [PERSON] визнавав позивача [PERSON] своїм рідним сином та займався його вихованням. Факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] перед народженням позивача [PERSON] підтверджується фотографіями, які містяться в матеріалах справи (т. 3 а. с. 76-80). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. У розділі VII Прикінцеві положення СК України законодавець не передбачив правил, аналогічних положенням абзацу 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Якщо актовий запис про народження дитини вчинений до [INFO] , то при його оспоренні застосовуються відповідні положення КпШС. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 161/10712/21 (провадження № 61-1153свп23). У постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року в справі № 6-20цс15 зроблено висновок, що "оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини". Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків (стаття 52 КпШС України). Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них (стаття 54 КпШС України). Відповідно до частин другої та третьої статті 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні\~ батьківства\~ суд\~ бере\~ до\~ уваги\~ \~спільне проживання\~та ведення\~спільного \~господарства матір`ю\~дитини і\~ відповідачем\~до народження\~дитини,\~або спільне\~виховання \~чи \~утримання ними\~дитини,\~або докази,\~що з\~достовірністю підтверджують\~визнання відповідачем\~батьківства. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи стороною позивача повною мірою підтверджено належними та допустимими доказами проживання та ведення спільного господарства [PERSON] із [PERSON] до народження позивача, та деякий час після його народження, а також спільне виховання та утримання [PERSON] , що дає суду підстави встановити батьківство [PERSON] відносно [PERSON] . Задовольняючи позов, суд не приймає доводи відповідача [PERSON] щодо пропуску строку позовної давності, так як за приписами статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, крім випадків, до яких встановлення факту батьківства не відноситься, позовна давність не застосовується. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду на підставі квитанцій № 76884, та № 47004 (т. 1 а. с. 1, 3).

Outcome: approved