Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Юніт Капітал»,\~в особі\~представника Тараненка\~А.І.,який діє на підставі довіреності від 22.02.2024 року (а.с.75а), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 554017403 від 14.10.2021 року у розмірі 69\~799 грн. 61 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.10.2021\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 554017403, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 16500,00 грн. Відповідач підписав кредитний договір 14.10.2021 року електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV64SP2. Із наданого позивачем алгоритму укладання кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів, правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладання електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відтак, позивач вважає, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений про усі умови. Позивач зазначає, що у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено усі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. За таких обставин, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 554017403 від 14.10.2021\~року становить 69799 грн. 61 коп., яка складається з наступного: 16499 грн. 15\~коп. - заборгованості по кредиту; 53300 грн. 60 коп. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач також зазначає, що\~28.11.2018 року між ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строком дії до 28.11.2019 року. 28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19, якою строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 169 від 18.01.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 52 099,49 грн. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 69\~799,61 грн. 06.03.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №\~06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №\~06/03/24 від 06.03.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 69799,61 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 69 799 грн. 61 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01 серпня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с.91). 08 жовтня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Сніжка\~\~В.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1190861 від 08.10.2024 року (а.с.106), надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник сторони відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором, оскільки до матеріалів справи не було долучено копії самого договору факторингу від 28.11.2018 року, а надано лише додаткові угоди, що його змінюють. Також представник відповідач звертає увагу на те, що право вимоги\~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перейшло до\~нових кредиторів\~починаючи ще\~з 28.11.2018\~року,\~хоча сам\~кредитний договір\~був укладений\~14.10.2021\~року,\~тобто майже\~через 3\~роки після\~укладення договору\~факторингу,\~що взаємовиключає\~одне одного,\~оскільки договір\~факторингу є\~похідним від\~кредитного договору,\~а тому\~не може\~бути укладеним\~раніше кредитного\~договору,\~за яким\~переходить право\~вимоги.\~Крім того,\~наданий позивачем\~витяг з\~реєстру відступлення\~прав вимог\~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~до ТОВ\~«Таліон Плюс»\~не містить\~підписів сторін,\~що укладали\~вказаний договір\~факторингу.\~Також зазначає,\~що позивачем\~не було\~надано суду\~доказів на\~підтвердження оплати\~за договорами\~факторингу від\~28.11.2018\~року,\~від 05.08.2020\~року та\~від 06.03.2024\~року. Враховуючи вищенаведене,\~представник відповідача\~вважає,\~що позивач\~не набув\~прав первісного\~кредитора,\~а отже,\~не має\~права пред`являти\~свої вимоги\~за кредитним\~договором,\~укладеним між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем,\~тому просить\~суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.116-117). 11 жовтня 2024 року від представника позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Юніт Капітал» адвоката Тараненка А.І. через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Сніжка В.І., в якій він надає додаткові пояснення та просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.119-121). Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (з.б.а.с.6). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце проведення судового засіданн, про причини своєї неявки суд не повідомили. При цьому, представник відповідача Сніжко В.І. надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 554017403, відповідно до п. 1.1. якого Товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 16500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (з.б.а.с.13, а.с.14-16). Пунктом 1.7.кредитного договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12.12.2021 року. Згідно із п.1.9.1. кредитного договору виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно \~до п.1.9.2.\~кредитного договору за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 704,63 процентів річних, що становить 1,93 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Згідно із\~п.1.9.3.\~кредитного договору,якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В\~усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Відповідно до\~пункту1.12.1. кредитного договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Згідно із п 1.12.2. кредитного договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.13. кредитного договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. Договір кредитної лінії № 554017403 від 14 жовтня 2021 року підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV64SP2, час відправки ідентифікатора відповідачу 14.10.2021 о 9:51:19 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується: QR-кодом, який знаходиться наприкінці договору №\~554017403 від 14 жовтня 2021 року, у розділі 5 якого «Реквізити сторін» також зазначено електронний підпис із одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] - [NUMBER] (а.с.16); заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 14.10.2021 року (а.с.26); довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в якій вказані особисті дані позичальника, які він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14.10.2021 року (а.с.17). 14 жовтня 2021 року [PERSON] також підписав паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 554017403 від 14 жовтня 2021 року, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у кредитному договорі № 554017403 від 14\~жовтня 2021 року (а.с.12-13). З платіжного доручення № 0аес103а-1d97-45bf-9e23-e9e190ffc359 від 14 жовтня 2021\~року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 16500,00 грн. У графі «Призначення платежу» вказано про переказ коштів згідно договору № 554017403 від 14.10.2021 року (а.с.25). Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за кредитним договором № 554017403 (а.с.28); довідкою №\~04/2024 (а.с.61-62). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про\~електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вищевстановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору № 554017403 від 14 жовтня 2021 року. Крім того, за приписами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №\~2-\~383/2010 зроблено висновок про те, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів щодо спростування презумпції правомірності договору № 554017403 від 14 жовтня 2021 року. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Також, як вбачається із матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №\~28/1118-\~01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.51-54). Відповідно до п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018\~року строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При\~цьому, всі інші умови договору залишились без змін (а.с.44). 31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018\~ року, відповідно до якої договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді Договір факторингу №\~28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с.39-42). 31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31\~грудня 2020 року (а.с.36). З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 1.2 договору факторингу визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п.1.5 договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного Реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не\~забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Пунктом 2.1 Розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28\~листопада 2018 року передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 18 січня 2022 року на виконання п. 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 між Товариством Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» складено та підписано Реєстр прав вимоги № 169 за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором № 554017403 від 14 жовтня 2021 року (а.с.45-46). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 169 від 18 січня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача у сумі 52\~099, 49 грн. (а.с.45-46). Таким чином, договір факторингу № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28 листопада 2018 року 31 грудня 2022 року. Відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 554017403 від 14 жовтня 2021 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» - 18 січня 2022 року, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 169. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». Відповідно до п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 6\~599,66 грн. Зокрема, на підтвердження переходу права вимоги позивачем надано довідку, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» № 554017403/ФК від 20 травня 2024 року, що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 554017403 від 14 жовтня 2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (а.с.79). При цьому, слід зазначити, що вищезазначений договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору у даній справі. 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаня «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»\~перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги за кредитним договором №\~554017403 від 14 жовтня 2021 року (а.с.57-60). Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу № 30/1023-01\~від 30 жовтня 2023 року строк дії договору закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до п. 8.6 договору факторингу додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 30/1023-01\~від 30 жовтня 2023 року фактор\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Копія договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Пунктом 2.1 договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, клієнт зобов`язується фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто предметом договору факторингу № 30/1023-01\~від 30 жовтня 2023 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року встановлено, що Реєстр права вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного Реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 1 від 30 жовтня 2023 року, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 69\~799,\~62 грн. (а.с.49-50). 06 березня 2024 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт\~Капітал» було укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 554017403 від 14 жовтня 2021 року (а.с.68-71). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 06\~березня 2024 року до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 69\~799,\~61 грн. (а.с.63-64). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Таким чином, згідно з Витягу з реєстру боржників від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 69\~799, 61 грн. Згідно з ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п. 1.4. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора, Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». Копія договору факторингу № 30/1023-01\~від 30 жовтня 2023 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» відповідно до договору факторингу №\~06/03/24 від 06 березня 2024 року. Отже, суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що 14 жовтня 2021 року [PERSON] було надано кредит у сумі 16500 грн., останнім погашення кредиту не здійснювалося, 18 січня 2022 кредит було продано (а.с.47). Таким чином, у матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту. Факт отримання грошових коштів за кредитним договором № 54017403 від 14.10.2021 року та неповернення отриманих коштів, відповідачем не оспорюється. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 69\~799 грн. 61 коп., яка складається з наступного: 16\~499 грн. 15 коп. - заборгованості по кредиту; 53\~300 грн. 60 коп. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Правильність наданого розрахунку розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідачем не спростована і не оспорена, контррозрахунку суду не надано. Розрахунок відповідає умовам кредитного договору, відображає заборгованість за простроченими відсотками, не містить нарахувань заборгованості по пені, комісії, індексу інфляції та річних, і не дає підстав ставити його під сумнів. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було сплачено судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп., а тому, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі у повному обсязі. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 5\~000,00 грн Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно частини 2 статті 137 ЦПК України,\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22.02.2024 року (а.с.77-78); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012 року (а.с.83); копію додаткової угоди № 7 до договору про надання правничої допомоги №\~22/02/24-02 від 22.02.2024 року, складену 06.03.2024 року (а.с.73-75); акт прийому-передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року на надання юридичних послуг на суму 5\~000,00 грн., яка складається з наступного: за складання позовної заяви - 4\~000,00 грн., вивчення матеріалів справи - 500,00 грн., надання усної консультації - 500,00 грн. (а.с.76). Отже, вирішуючи питання про стягнення судових витрат у розмірі 5000 грн. у відшкодування витрат понесених позивачем при звернені до суду з позовом, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов\~Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. В силу вимог закону справа є малозначною та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність\~справи та\~виконані роботи,\~принципи співмірності\~та розумності\~судових витрат,\~суд доходить\~висновку про\~необхідність зменшити\~їх розмір\~та стягнути\~із відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю понесені\~у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 3 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved