Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

24 грудня 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 05 вересня 1997 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час вже є повнолітньою. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2022 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 652, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05 вересня 1997 року (а.с. 20). Від спільного життя у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 55 (а.с. 18). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved