Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

[PERSON] 09.01.2025 звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин і зокрема, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є її батьком. Заяву мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав через розбіжності в документах, що підтверджують родинні відносини її з спадкодавцем. У свідоцтві про народження в графі батько вказано прізвище [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище [PERSON] . Просила суд встановити факт, що [PERSON] який помер [INFO] є її батьком. Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 13.01.2025 відкрито провадження у справі. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, у заяві від 24.02.2025 її представник адвокат Струс Н.Я. просила про задоволення заяви та про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 26). 20.01.2025 представник заявника [PERSON] подала заяву про збільшення вимог, а саме: встановити факт родинних відносин і зокрема, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , а також встановити, що свідоцтво про народження від 05.07.1975 серії [NUMBER] видане на [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 14.01.2025 подали заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Городоцької міської ради Львівської області, при розгляді даної справи покладаються на розсуд суду (а.с.21). Суд відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно положень ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи\~про встановлення\~факту родинних відносин між фізичними особами. У п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7) видно, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, її батьком вказаний [PERSON] . З копій будинкової книги та архівної довідки Центрального державного історичного архіву України (м.Львів) № Р-135 від 20.11.2024 убачається, що [INFO] в [ADDRESS] , народився [PERSON] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-15). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02.09.2019 видно, що [PERSON] , який народився [INFO] у с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, помер [INFO] у віці 78 років (а.с.9). Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59368197 від 11.02.2020 (а.с.10) вбачається, що приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за №9/2020, однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] через розбіжності в документах, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем (а.с.24). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області від 22.11.2021 №347 (а.с.6) [PERSON] зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 29.04.1994 по теперішній час. Зібрані у справі докази та їх оцінка в сукупності вказують, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому заява є підставною та підлягає в цій частині до задоволення. Крім того, заявниця просить встановити факт належності їй, [PERSON] свідоцтва про народження. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно узагальнення Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1.Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення. 2.Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3.Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4.Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Таким чином, згідно норм чинного процесуального законодавства, для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Суд виходить з вимог ч.1 ст.76 ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, захист порушеного права заявника має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у встановлений для відповідних правовідносин позасудовий спосіб, крім того судом встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як батьком та дочкою.

Outcome: partial