Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У листопаді 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулася [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Свої доводи обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] з 2017 року і до моменту його зникнення безвісти проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована на матір. Від попереднього шлюбу вона має ще двох дітей: [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Встановлення факту проживання однією сім`єю їй необхідне для майбутнього їх спільного сина та отримання пільг лише в інтересах сина. Вказала, що у період з 2017 по 2020 рік вона та [PERSON] проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом вони вели спільне господарство, вирощували курей, робили в будинку ремонт, придбавали котел та необхідну побутову техніку. Згодом, в 2021 році вона та [PERSON] переїхали жити в Київ, де працювали на збиранні грибів та жили разом в Оболонському районі м.Києва. На початку повномасштабного вторгнення в березні 2022 року [PERSON] був мобілізований до військової частини [NUMBER] . А вже 25.07.2022 року тримала сповіщення, відповідно до якого [PERSON] під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника зник безвісті. 22.06.2022 року Подільським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100070001065 за фактом зникнення безвісти за особливих обставин [PERSON] . Тобто Заявниця та [PERSON] фактично проживали не менше 5 (п`яти) років до визнання його зниклим безвісті. Просила суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2017 року по день зникнення безвісти [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі №369/19243/23, призначено судове засідання. У судовому засіданні 23 квітня 2024 року до участі в справі залучено у якості заінтересованої особи Міністерство оборони України та ВЧ [NUMBER] . 27 травня 2024 року через електронний кабінет суду надійшли додаткові пояснення у справі від Міністерства Оборони України. Не погоджуючись з доводами заяви вказали, що встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці зі зниклим безвісті [PERSON] не дасть їй можливості в подальшому отримання грошового забезпечення. Наголошували на тому, що заявницею не надані належні та допустимі докази проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства. Просили суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] та її представник подану заяву підтримали, просили її задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи проти доводів заяви заперечував, просив відмовити в її задоволенні. У судове засідання заінтересована особа представник ВЧ [NUMBER] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Будь-яких пояснень, заперечень суду не подали. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Положення частини другої статті 3 СК України, згідно з яким подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. За ст. 18 СК України кожен учасник сімейних правовідносин має право звернутись до суду за захистом свого права або інтересу. Способами захисту є встановлення правовідношення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу здійснюється судом в порядку окремого провадження. Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин, які виникли з 01 січня 2004 року (набрання чинності Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року №2947-III). Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Відповідно до пояснень [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2017 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мають сина [PERSON] , [INFO] . В період з 2017 по 2020 рік [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом вони вели спільне господарство, вирощували курей, робили в будинку ремонт, придбавали котел та необхідну побутову техніку. Даний факт підтвердив свідок [PERSON] , який є другом сім`ї та який гостював у них певний період часу приїжджаючи на Різдво та Новий рік в 2018 році. За словами свідка [PERSON] повідомив його по телефону про народження свого сина [PERSON] . У 2021 році [PERSON] та [PERSON] переїхали жити в Київ, де працювали та жили разом в Оболонському районі м.Києва. Даний факт підтвердила свідок [PERSON] , яка була другом сім`ї та хрещеною мамою [PERSON] . [PERSON] не лише була частим гостем в сім`ї своїх кумів, а й працювала разом з ними. Свідок [PERSON] також повідомила суд про те, що [PERSON] повідомив її про народження сина по телефону. Він був дуже схвильований та радий, що в нього родився син. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставина спільного проживання підтверджується показами заявника, показами допитаних у судовому засідання свідків. Подані заявником фото також додатково підтверджують наявність спільних почуттів, відвідування спільно різні заходи, знайомство з родиною, спільне проживання, ведення спільно господарства. Суд враховує, що рідна сестра [PERSON] - [PERSON] підтверджувала факт спільного проживання, народження, виховання та утримання дитини [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з 2017 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували і придбавали майно, відпочивали, разом проводили дозвілля, відвідували різноманітні заходи, виховувати спільного сина.. Частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, правомірною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Враховуючи всі докази в сукупності, покази допитаних в судовому засіданні свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом з 2017 року по 21 серпня 2023 року (ухвалення рішення про визнання особи безвісти відсутньою). Також судом встановлено, що у провадженні Ставищенського районного суду Київської області перебувала на розгляді заява [PERSON] про визнання особи безвісти відсутньою (справа 378/584/23). При розгляді справи судом встановлено, що на початку повномасштабного вторгнення 12 березня 2022 року [PERSON] був мобілізований до [INFO] на військову службу до військової частини [NUMBER] . 25.07.2022 року [PERSON] отримала сповіщення, відповідно до якого [PERSON] під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника зник безвісті. 22.06.2022 року Подільським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100070001065 за фактом зникнення безвісти за особливих обставин [PERSON] . Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Розкішна Білоцерківського (колишнього) Ставищенського району Київської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] - безвісно відсутнім. Рішення набрало законної сили 21 вересня 2023 року, у реєстрі судових рішень відсутні відомості про його оскарження. Щодо розгляду справи в окремому провадженні. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 19 ЦПК визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. При розгляді даної заяви судом не встановлено між [PERSON] та Міністерством оборони України спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Подані заявницею докази не спростовані ні заінтересованою особою, ні іншими зацікавленими особами. Також судом не встановлено наявності спору при встановленні даного факту. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з 2017 року [PERSON] проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу із [PERSON] до 21 серпня 2023 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне для отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved