Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Представник позивача адвокат Васюхно В.О. звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] . Посилається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі й на вищезазначене будинковолодіння. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові кошти. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Батько позивача, який є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] , від прийняття спадщини, в тому числі й права на обов`язкову частку, відмовився. Ухвалою від 09 січня 2025 року було відкрито провадження у справі, за клопотанням представника позивача від нотаріуса витребувані спадкову справу після смерті спадкодавця. 16 січня 2025 року витребувані документи надійшли до суду. Ухвалою від 29 січня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання у справі. До суду позивач та його представник адвокат Васюхно В.О. не з`явилися. Представник позивача направив заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача ні в підготовче судове засідання, ні в судові засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] є онукою померлої та її спадкоємцем за заповітом (а.с.54-56) Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 26/2008 (а.с.41-65), [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок по [ADDRESS] їм було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Батько позивача - [PERSON] - подав до нотаріуса заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. З Витягу з Погосподарської книги Циблівського старостинського округу вбачається, що головою домогосподарства по [ADDRESS] була [PERSON] (а.с. 10-14). [PERSON] була зареєстрована і проживала до смерті по [ADDRESS] (а.с. 15-17). З технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] вбачається, що будинок побудовано у 1975 році, всі прибудови та побудови прибудинкових споруд здійснені з 1958 по 1989 рік, ворота - у 2000 році (а.с. 20-24). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За законодавством, що діяло за життя спадкодавця [PERSON] доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч. 1 ст. 1235 цього Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною першою статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Отже, судом, на підставі аналізу та оцінки всіх доказів в їх сукупності встановлено наступне: будинковолодіння по [ADDRESS] належало померлій [PERSON] , хоча державна реєстрація проведення не була. Будинковолодіння не належить до самочинного будівництва. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом належним чином прийняла онука [PERSON] , спадкоємець, який мав право на обов`язкову частку (батько позивача), відмовився від її прийняття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1233, 1235, 1236, 1268 ЦК України,

Outcome: approved