Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказує, що 22 квітня 2005 р. між [PERSON] і [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 253. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між сторонами по справі фактично припинені з 21.01.2023 р. З даного часу не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, спільним побутом не пов`язані, матеріально один від одного не залежать, а також не підтримують стосунки притаманні подружжю, мешкають порізно. На теперішній час шлюб між ними існує формально. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні погляди на життя та різні характери. Через вказане в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім`ї, втрати почуття любові та поваги один до одного. \~ \~ \~ \~Позивач просить розірвати шлюб, укладений 22 квітня 2005 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 253. Після розірвання шлюбу позивачу залишити дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове\~засідання повторно\~не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням, до суду повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Вказані судові повістки вважають врученими в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, що кореспондується із положеннями п. 3, 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~та правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31.08.2022 року у справі № 760/17314/17). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню\~\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2005 р. між [PERSON] і [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 253 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно із\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб між сторонами по справі необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача та відповідача і після розірвання шлюбу не будуть порушені права подружжя. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, а саме 1211,20 грн.

Outcome: approved