Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 10 травня 2014 року між ним [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №02. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що шлюбні відносини між сторонами не складаються, спроби відновити колишні почуття не вдаються, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, виникають постійні сварки, які негативно відображаються на психологічному стані подружжя і їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не проживають як чоловік і дружина протягом року, втрачено фізичні та духовні зв`язки. На думку позивача, подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, таким, що суперечить його інтересам, тому просить не застосовувати строк для примирення. Зазначає, що спір з приводу майна, набутого під час перебування у шлюбі на момент звернення до суду відсутній. Посилаючись на ст.ст.104, 105, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, позивач просить розірвати шлюб, судовий збір з відповідачки не стягувати. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився. 28 січня 2025 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просить дану справу розглянути без його участі. В заяві зазначив, що позовну заяву підтримує повністю та просить задовольнити її в повному обсязі, з підстав викладених у ній. Представник позивача адвокат Брітова Е.А. у судове засідання не з`явилася. 27 лютого 2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача. У поданій заяві зазначила, що позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у ній. Відповідач, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. 18 лютого 2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі. У поданій заяві зазначила, що зміст позовних вимог їй зрозумілий. Проти задоволення позовної заяви не заперечує та просить таку задовольнити. Судове засідання просить провести без її участі за наявними матеріалами. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданого 6 грудня 2024 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 10 травня 2014 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було складено відповідний актовий запис №02. Подружжя має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (повторно) серія [NUMBER] від 6 грудня 2024 року), та дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (повторно) серія [NUMBER] від 6 грудня 2024 року). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення подружніх відносин, припинення спільного проживання, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачкою. Більше того, у поданій суду письмовій заяві відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що понесені позивачем витрати становлять суму сплаченого ним судового збору за подання позову у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, які позивач просить віднести на його рахунок та не стягувати з відповідачки. За таких обставин суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved