Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 05 березня 2023 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 460401-КС-001, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп., на умовах\~сплати процентів\~за користування\~кредитом у\~розмірі 1,\~16103334\~%\~в день\~(фіксована\~ставка),\~на засадах\~строковості,\~поворотності,\~платності,\~ строком на 16 тижнів. Зазначає, що даний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить кредитний договір, паспорт кредиту, оферта, акцепт, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. 1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором не виконала і станом на 06 січня 2025 року, її заборгованість перед позивачем становить 48 381 грн. 52 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31 131 грн. 52 коп. сума прострочених платежів по процентах та 2 250 грн. 00 коп. сума прострочених платежів за комісією. Просить стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором №460401-КС-001, укладеним 05 березня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] , в сумі 48 381 грн. 52 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31 131 грн. 52 коп. сума прострочених платежів по процентах, 2 250 грн. 00 коп. сума прострочених платежів за комісією та судові витрати. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак зазначив в позовній заяві, що просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 04 лютого 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Щодо клопотання про витребування з АТ "КБ "Приватбанк" документів, то суд вважає, що слід відмовити в його задоволенні, оскільки відповідачем не оспорюється факт отримання грошових коштів від позивача. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2023 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір №460401-КС-001, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп., зі сплатою 1, 16103334 % в день (фіксована ставка), строком на 16 тижнів. 05 березня 2023 року на рахунок відповідачки було перераховано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою від 08 січня 2025 виданою\~ТОВ "Платежі онлайн". Із розрахунку заборгованості за кредитом відомо, що станом на 05 січня 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 48 381 грн. 52 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31 131 грн. 52 коп. сума прострочених платежів по процентах та 2 250 грн. 00 коп. сума прострочених платежів за комісією. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача. Враховуючи викладене,\~а також\~те,\~що відповідачка\~доказів щодо\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором\~не надала,\~не спростувала\~документально нарахований\~позивачем розмір\~заборгованості,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити\~повністю та\~стягнути з\~відповідачки на\~користь позивача\~ заборгованість за кредитним договором в сумі 48 381 грн. 52 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31 131 грн. 52 коп. сума прострочених платежів по процентах та 2 250 грн. 00 коп. сума прострочених платежів за комісією. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved