Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 740318 від 29.10.2021 в розмірі 57137 грн 20 коп, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 29 жовтня 2021 року [PERSON] та ТОВ "Слон Кредит" уклали Договір про надання споживчого кредиту № 740318. Власноручним підписанням Договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Отже, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 740318 від 29 жовтня 2021 року з ТОВ "Слон Кредит". На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 37 500 грн. 28 серпня 2023 року згідно умов Договору факторингу № 2808-23 ТОВ "Слон Кредит" було відступлено право вимоги за кредитним договором № 740318 від 29 жовтня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 57 137 грн. 20 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 26 998 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками 30 138 грн. 99 коп. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Просить позов задоволити повністю. Ухвалою від 22 жовтня 2024 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 22 листопада 2024 року представник позивача Романенко М.Е. просить судове засідання проводити за відсутності представника позивача, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. У поданій до суду заяві від 03 березня 2025 року представник відповідача Нікольченко Б.Б. просить судове засідання проводити за відсутності представника відповідача, з урахуванням наданих ним письмових пояснень, в яких вказує, що позов відповідач визнає частково, а саме: вимоги зі сплати тіла кредиту в розмірі 26 998 грн. 21 коп. Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 30 138 грн. 99 коп. позовні вимоги не визнає. Зазначає, що згідно позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду №278/2177/15-ц від 17.12.2021 заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад: виписками за картковими рахунками за кредитним договором. У даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду докази на укладення договору. Крім того, позивач при подачі позову не зазначив щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів. Просить позовні вимоги задоволити частково. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 740318 (надалі договір). Згідно п.1.1. Договору укладення цього договору здійснюється сторонами в порядку та на умовах викладених нижче. Згідно п.1.2. Договору на умовах, встановлених договором Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачсні договором. Згідно п.1.3. Договору сума кредиту складає 37500 грн. Тип кредиту - кредит. Згідно п.1.4. Договору строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 29.10.2023. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Згідно п.1.5. Договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення і становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125 % річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п.5.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Відповідно до п.9.11. Договору підписанням цього договору споживач підтверджує, що свій примірник укладеного договору він отримав. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за кредитом для [PERSON] , що унеможливлює визначити заборгованість по відсотках. Крім того, відсутні первинні касові документи, якими має доводитись заборгованість за кредитом. Разом з тим, відповідач визнав заборгованість зі сплати тіла кредиту в сумі 26 998 грн. 21 коп. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Докази повернення відповідачем кредиту в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк та визнав вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, позовні вимоги про стягнення заборгованості в частині стягнення тіла кредиту слід задоволити повністю та стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту, що становить 26 998,21 грн. Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, то суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом, на умовах, встановлених Договором, №740318 Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути тіло кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пункт 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): -у розмірі 30\~000,00 гривень на поточний рахунок Споживача [NUMBER] АТ «ТАСКОМБАНК» код банку 339500. -у розмірі 7\~500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати Процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 Договору. (Даний платіж Споживач доручає здійснити Товариству (покладає обов`язок на Товариство в порядку передбаченому ст.528 ЦК України) з метою виконання зобов`язань Споживача перед Товариством, передбачених п.3.5 Договору.) Пункт 2.2. Сума кредиту (його частина) перераховуються (утримується) Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним. Пункт 2.4. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту, яка підлягає перерахування. Сума кредиту яка направляється на оплату Процентів за перший день користування вважається наданою з моменту її утримання Товариством на свою користь. В подальшому право вимоги за кредитним договором №740318 від 01.09.2022 перейшло до Позивача на підставі договору факторингу. В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду докази на укладення договору, тощо. Разом з цим, позивач при подачі позову не зазначив, щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів. Позиція Верховного Суду викладена в Постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18: «Наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано». З огляду на викладене вище, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом №996-XIV. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц. Надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону №996-XIV. Отже, такі розрахунки самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, не є підтвердженням наявності заборгованості. Як убачається з позовної заяви, заборгованість за кредитним договором станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 26\~998,21 грн. - тіло кредиту та 30\~138,99 грн - нараховані проценти. На підтвердження наявної заборгованості Позивачем надано Розрахунок заборгованості за кредитом (розрахунок заборгованості). Проте, наданий розрахунок заборгованості не може бути взяти до уваги судом, оскільки він не є належним доказом щодо заборгованості відсотків за кредитом та стосується позичальника [PERSON] Вказаний розрахунок заборгованості не може бути визнаний судом належним доказом наявності заявленої заборгованості за кредитним договором у відповідача, оскільки такий розрахунок не підтверджується іншими доказами (первинними документами, які б свідчили про отримання відповідачем грошових коштів, виписками з банківського рахунку, що підтверджують рух коштів). Згідно з положеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором (ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17.12.2021). Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позиція ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена: «Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним, договором». Крім того, зазначений розрахунок складений станом на 28.08.2023 року і підписаний директором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - первинним Кредитором. При цьому в цей же день 28.08.2023 року право вимоги за кредитним договором №740318 від 29.10.2021 р. перейшло від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до Позивача - «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу. До того ж на той момент строк дії кредитного договору ще не закінчився, (за умовами кредитного договору №740318 від 29.10.2021 р. строк кредитування до 29.10.2023 р.). Таким чином, наданий Позивачем розрахунок заборгованості не є належним і допустимим доказом наявності у Відповідача заборгованості за процентами. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами не доведені належними та допустимими доказами у справі, а тому не підлягають до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрат на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Разом тим, оскільки позов задоволено частково стягненню підлягає (26998,21*2422,40/57137,20) 1144,62 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.4 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги № 42649746, укладений 11 грудня 2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, наданих послуг) від 27 червня 2024 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 6 000 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, стягненню підлягає (26998,21*6000/57137,20) 2835,09 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial