Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

У грудні 2024 за підсудністю з Дніпровського районного суду м. Києва в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла вказана позовна заява. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та може брати участь у забезпеченні дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини своїх доходів, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позову до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду клопотання, в якому зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що постійно перераховує кошти на утримання сина, придбає необхідні речі, одяг, робить подарунки. Дитина регулярно проживає у нього, вони активно разом проводять дозвілля. Також надав відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що після розірвання шлюбу позивач вирішила жити окремо та він перераховував кошти на картку сина, придбав ігровий комп`ютер, спортивний одяг для занять спортом, оплачував додаткові заняття з математики, фізики та баскетболу. Із сином вони разом проводили дозвілля. За необхідності він купував сину ліки та був разом під час хвороби, робив сину подарунки на день народження та на новий рік. Влітку син відвідав дитячий табір, путівку до якого позивач придбав за власні кошти. Зазначає, що позивач бажає перекласти тягар утримання дитини виключно на нього, але він потребує постійного медичного догляду та лікування після перенесених у 1997 та 2024 операцій. У нього виявлено декілька хронічних захворювань. У березні 2024 переніс хворобу та операцію його батько [PERSON] та наразі потребує постійного лікування. Через низьку пенсію батька позивач вимушений допомагати йому. Крім того, у зв`язку з введенням воєнного стану він вимушений знімати жито у Києві та нести тягар як по його утриманню, так і по утриманню житла у м. Слов`янську. Щодо стягнення з нього аліментів з дати подачі позову - з серпня 2024 зазначає, що він не зможе в повному обсязі сплатити заборгованість по аліментам. Водночас заявляє, що не відмовляється від утримання сина та спроможний сплачувати 1/6 частину його доходів на утримання дитини. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2010. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 180, ст. 182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Сторони та дитина зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що видно з копій витягів з реєстру територіальної громади від 02.01.2025 та 28.06.2024 та копії паспорту позивача серії [NUMBER] . Як вбачається з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3004-5001985283, № 3004-5001985376 від 10.08.2022 та № 3004-750128924 від 11.09.2022 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перемістилися до [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 02/15-46 від 03.01.2025 [PERSON] працює у філії «ВП «Атомпроектінжиніринг» АТ «НАЕК «Енергоатом» на посаді старшого інженера відділу головного фахівця з систем контролю та керування енергоблоку управління головних фахівців з 01.08.2023 по теперішній час. Дохід [PERSON] за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 склав 585692,91 грн, що підтверджується довідкою б/н від 06.01.2025. [PERSON] вніс кошти на часткову компенсацію вартості путівки в дитячий табір [PERSON] , що видно з відповідної платіжної інструкції № 0.0.3817730852.1 від 13.08.2024. [PERSON] здійснює постійні грошові перекази на картку сина [PERSON] , що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що дитина виховуються позивачкою і перебуває у неї на утриманні. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатним , працевлаштований, отримує заробітну плату і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~150,\~180 Сімейного кодексуУкраїни\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. У відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи вищевказаний спір, суд враховує вимоги ст.182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши доводи сторін по справі, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини є об`єктивним з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини, забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, відповідач має можливість надавати допомогу у такому розмірі та не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому, не порушить права відповідача. Посилання відповідача на факт перебування у нього на утриманні батька похилого віку, не є такими, що впливають на суть позову. Набуваючи вказаного висновку, суд виходить з того, що батько відповідача [PERSON] є людиною пенсійного віку та отримує відповідні пенсійні виплати. При цьому, доказів того, що на час розгляду справи [PERSON] потребує постійного лікування, догляду чи утримання, як і доказів того, що саме відповідач здійснює таке утримання батька, матеріали справи не містять. Доводи відповідача, що він потребує постійного догляду та лікування у зв`язку з перенесеними операціями за станом здоров`я, суд також не приймає, оскільки з наданих суду доказів вбачається лише факт хірургічного втручання та подальші рекомендації спостереження у лікаря, обмеження фізичних навантажень, але вказані докази не вказують на непрацездатність відповідача та звільняють його від обов`язків щодо утримання дитини. Посилання відповідача на відповідні квитанції, яка на докази добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не можуть свідчити про повне та своєчасне виконання відповідачем свого обов`язку. На думку суду, вищевказані квитанції підлягають врахуванню на стадії виконання судового рішення при вирішенні питання про наявність чи відсутність заборгованості по аліментах за спірний період. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 27.08.2024, а відтак, стягування аліментів починається з 27.08.2024, що робить неслушною позицію відповідача в цій частині. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн судового збору. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82, 141,\~263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved