Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] , 3. [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 11 824,65 грн, інфляційні втрати в розмірі 8 009,62 грн та 3% річних у розмірі 2 342,76 грн. Позовну заяву обґрунтував тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , зокрема до квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, які є споживачами послуг із постачання теплової енергії та гарячої води. Письмовий договір з позивачем про надання послуг відповідачі не укладали, однак вони не звільняються від сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі своєчасно з жовтня 2015 році не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 у розмірі 11 824,65 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховані 3% у розмірі 2 342,76 грн, інфляційні втрати становлять 8 009,62 грн. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 29.10.2024 суд залишив позовну заяву без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; надав позивачу строк для усунення недоліків. На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу слід надати позов у новій редакції та обґрунтований розрахунок заборгованості, в якому зазначити, яким чином позивач визначав розмір щомісячної плати за послуги з постачання теплової енергії відповідачам (діючий тариф; площа житлового приміщення; кількість зареєстрованих у квартирі осіб, тощо) з їх копіями відповідно для всіх учасників справи. 11.11.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої приєднав обґрунтований розрахунок заборгованості. Заява з додатками надійшли до суду 13.11.2024, зареєстровані за вх. № 79062/24. Ухвалою від 15.11.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 29.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідачів суд відклав розгляд справи на 11 год. 15 хв. 19.12.2024. 19.12.2024 відповідач-2 подала клопотання про відкладення судового засідання, просила приєднати до матеріалів справи копію квитанції про сплату заборгованості. 19.12.2024 суд задовольнив клопотання відповідача-2 та відклав розгляд справи на 14 год. 20 хв. 26.02.2025. 26.02.2025 позивач подав письмові пояснення у справі, у яких зазначив таке. На момент подачі до суду позовної заяви до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , загальна сума позову, станом на 01.06.2024 року становила 25 205,03 грн., а саме: - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії 11 824,65 грн.; - інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року 8009,62 грн.; - розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року 2 342,76 грн. Після подання позовної заяви відповідачами сплачено кошти за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22 470,64 грн, які зараховані згідно призначення платежу в рахунок погашення боргу за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11 824,65 грн. Залишок коштів у розмірі - 10 645,99 грн зарахований на особовий рахунок споживача, як авансовий платіж за теплову енергію (переплата). Таким чином, станом на 26.02.2025 року підлягає стягненню - 13 380,38 грн: - інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 8 009,62 грн; - розмір 3% річних з простроченої суми за послугу з централізованого опалення/ постачання теплової енергії відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року у розмірі 2 342,76 грн. На момент подання позовної заяви до суду, відповідачами була накопичена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, у яких, крім відомостей про надані послуги та нараховані за них кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб), існуючий розмір боргу. При цьому, відповідачі із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів до ТОВ «ЄвроРеконструкція» не звертались, визнаючи таким чином факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Враховуючи, що на момент подачі позову та відкриття провадження по справі заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, підстав для закриття провадження не вбачається. Разом з тим, якщо відповідач на власний розсуд виконав заявлені Позивачем позовні вимоги (повністю або частково), що є предметом розгляду справи до ухвалення рішення, слід керуватися положеннями ЦПК України, які регулюють визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Визнання позову відповідачем - це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачами, після подачі позову та відкриття провадження по справі, сплатили на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в повному обсязі. Таким чином, вказана дія Відповідачів є фактичним визнанням позову в частині заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, що є підставою не для часткового закриття провадження, а для ухвалення рішення про задоволення позову у відповідній частині позовних вимог. Крім того, вказана обставина жодним чином не впливає на нараховані до заборгованості за послугу з постачання теплової енергії відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційну складову, оскільки: - відповідачами свідомо і безвідповідально був накопичений борг, вони знаючи про його існування не здійснили жодних заходів з урегулювання спору, через що Позивач був вимушений звернутися до суду; - оплата заборгованості за послугу з постачання теплової енергії відбулась вже після подання позову до суду та відкриття провадження по справі; - вказані нарахування є нерозривною складовою грошового зобов`язання зі сплати комунальних послуг, які станом на сьогоднішній день залишаються непогашеними Відповідачами та продовжують бути предметом розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду від 05 липня 2019 року по справі № 905/600/18 була зазначена правова позиція, відповідно до якої, інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. У постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12 та від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11 було зроблено правовий висновок, відповідно до якого нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц, з огляду на те, що відповідач, як встановили суди попередніх інстанцій, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Позивач просить: 1. Стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094,м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, міжнародний номер банківського рахунку [NUMBER] в АТ «Сенс Банк» у м. Києві, код ЄДРПОУ 37739041) інфляційну складову боргу за несвоєчасно сплачені кошти за послугу з постачання централізованого опалення/теплової енергії у розмірі 8 009,62 грн. та 3 % річних у розмірі 2 342,76 грн., судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028,00 грн. Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.02.2025, зареєстрований за вх. № 26.02.2025. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавали, причини неявки не повідомили. Суд розглянув справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Щодо заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає таке. У письмових поясненнях представник позивача просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути солідарно з відповідачів: - 8 009,62 грн - інфляційні втрати; - 2 342,76 грн - 3% річних. Враховуючи, що згідно з принципом диспозитивності у цивільному судочинстві особа розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, підстав для її неприйняття суд не вбачає. Подальший розгляд справи суд здійснюватиме з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] здійснюється на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23.07.2014 в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивач розмістив повідомлення з пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділу теплопостачальної організації із зазначення відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано на офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)). Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не укладали з позивачем договір, однак відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Внаслідок неналежного виконання обов`язку щодо сплати наданих послуг у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.10.2015 по 31.05.2024 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 11 824,65 грн. Після звернення з цим позовом до суду відповідач-3 сплатила позивачу заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії. Разом із тим, на розмір заборгованості за період з 01.10.2015 по 23.02.2022 позивач нарахував: - 3% річних у розмірі 2 342,76 грн; - інфляційні втрати в розмірі 8 009,62 грн. Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з простроченням відповідачами оплати за спожиті послуги, вони зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати в розмірі, згідно з наданим позивачем розрахунком. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 009,33 грн з кожного.

Outcome: approved