Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 23.12.2024 позивач шляхом використання системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №20240053237 , укладеним 15.03.2024, в розмірі 20 435,87 грн, а також судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 15.03.2024 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] був укладений кредитний договір №20240053237 по продукту «Кошти в кредит», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 650,00 грн зі строком кредитування на 6 місяців, дата повернення кредиту 15.09.2024; процентна ставка (звичайна) - 7 % в місяць; комісія за надання кредиту - 1650,00 грн; комісія управління (обслуговування) кредиту - 506,00 грн; реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні - 480,20 %. Позивач умови договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04.12.2024 становить 20 4635,87 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 12 650,00 грн; заборгованість по комісії - 5255, 87 грн; комісія за обслуговування - 2530,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Згідно з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 27). Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити судовий розгляд у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 25), поштове відправлення повернулось до суду не врученим (а.с. 30-31). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися, позивач проти хвалення заочного рішення не заперечує, відповідач причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями статті 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 15.03.2024 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] в електронному вигляді був укладений Кредитний договір №20240053237 по продукту "Кошти в кредит", який відповідач підписала електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором G-5475 (а.с. 14-19). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Сучасний Факторинг» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: загальна сума кредиту - 12 650,00 грн; строк кредитування - 6 місяців; кінцевий термін повернення 15.09.2024 (включно); процентна ставка (звичайна) - 7 % в місяць; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день, комісія управління (обслуговування) кредиту - 506,00 грн (4% від загальної суми кредиту); реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні - 480,20 %. В пункті 2.7.1 кредитного договору передбачено, що за цим договором позичальник сплачує на користь кредитора додатково комісії за надання кредиту та комісію за управління (обслуговування) кредиту, розмір яких визначений в пункті 2.9. Договору. Зі змісту п.п. 2 п. 4.8 кредитного договору вбачається, що комісія за управління (обслуговування) кредиту, яка встановлюється у відсотках від суми кредиту та нараховується за кожен факт прострочення періодичних платежів по кредиту, встановленими в Графіку платежів, якщо таке прострочення триває не менше 4 календарних днів. Економічна сутність такої комісії полягає в додатковій платі за додаткові послуги (дії) кредитора з врегулювання простроченої заборгованості. На виконання умов договору 15.03.2024 відповідачу було надано кредитні кошти шляхом здійснення переказу на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , в розмірі 12 650,00 грн, з них: 11 000 грн на поточний рахунок [PERSON] ; 1650,00 грн на свою користь в оплату зобов`язань зі сплати комісії за надання кредиту. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати інших платежів за договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зі змісту виписки з особового рахунку за кредитним договором №20240053237 вбачається, що станом на 04.12.2024 заборгованість становить 20 435,87 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 650,00 грн; заборгованість по комісії 5255,87 грн, комісія за обслуговування 2530,00 грн (506,00 грн х 5) (а.с. 13), який суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору, що призвело до порушення майнових прав позивача, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог в загальному розмірі 20 435,87 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 6500,00 грн, позивач надає договір про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, укладений з адвокатським об`єднанням «Деналі», додаткову угоду №5 до договору про надання правничої допомоги від 10.12.2024, зі змісту якої вбачається, плата за супровід однієї справи встановлена між сторонами в розмірі 6500,00 грн, платіжну інструкцію від 12.12.2024 про оплату послуг у розмірі 6500, 00 грн, акт прийому - передачі наданих послуг №149, який є додатком № 4 до договору №28/08/24, зі змісту якого вбачається обсяг юридичних наданих послуг, а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, узгодження правової позиції, складання позовної заяви. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, враховуючи категорію і складність справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі; позивач оплатив послуги з надання професійної правничої допомоги в розмірі 6500,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, суд стягує з відповідача на користь позивача 6500,00 грн витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. На підставі статті 141 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved