Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява від адвоката Різник Вікторії Павлівни у якій міститься прохання встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тобто по день смерті включно. Аргументи сторін Свою заяву представник заявника мотивує тим, що в грудні 2018 року заявниця [PERSON] стала проживати разом зі своїми родичками [PERSON] , [INFO] , та її донькою [PERSON] , [INFO] в квартирі, яка належала їм на праві спільної часткової власності по [ADDRESS] . [PERSON] через похилий вік вже не взмозі була здійснювати догляд за своєю донькою [PERSON] , яка була визнана недієздатною та потребувала постійного стороннього догляду і піклування. У зв`язку з цим, [PERSON] запропонувала заявниці спільне проживання в кватирі, яка належала їй із донькою. З грудня 2018 року заявниця [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , вести спільне господарство та спільний побут. [INFO] [PERSON] померла в м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області. Після смерті [PERSON] , заявниця продовжувала проживати із [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] з грудня 2018 року спільно проживали, вели спільне господарство, заявниця здійснювала догляд і піклування за [PERSON] , оскільки остання цього потребувала у зв`язку із психічним станом здоров`я. Заявниця була опікуном [PERSON] . Вони проживали разом протягом п`яти з половиною років. [PERSON] поважала та прислухалася до опікуна, вважала її членом сім`ї, а заявниця в свою чергу надійно піклувалася про свою підопічну та проводила з нею увесь вільний час. [INFO] [PERSON] померла в м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області. Заявниця здійснила поховання [PERSON] . Після смерті [PERSON] , заявниця [PERSON] , 10.10.2024 подала до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. заяву про прийняття спадщини за законом. На підставі цієї заяви 10.10.2024 була заведена спадкова справа №144/2024. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: частина квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири 72,1 кв.м. 15.01.2025 приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Білоус В.П. надав заявниці роз`яснення за № 12/01-16 від 15.01.2025, згідно якого для отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] необхідно надати документи, які підтверджують родинний зв`язок з [PERSON] , або звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин або факту спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскільки впливає на можливість отримання нею спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , оскільки будь-які інші спадкоємці, окрім заявниці, відсутні, тому цей факт може бути встановлений судом. У судове\~заявник та\~представник заявника\~з`явилася та\~підтримали заявлені\~вимоги. Від представника заінтересованої особи - Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без участі. Шполянська міська ради ОТГ не заперечує проти задоволення заявлених вимог. У вирішенні цієї справи покладається на розсуд суду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 27.01.2024 було відкрито провадження у справі. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 12.03.2002, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 11.03.1990 є [ADDRESS] . (а.с. 10-12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2024 виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 54 років, у м. Шпола, Черкаської області, актовий запис № 347.(а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2024 виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 90 років, у м. Шпола, Черкаської області, актовий запис № 121.(а.с.15). Відповідно до письмового підтвердження депутата Шполянської міської ради Кузуба Олександра Миколайовича, підпис якого стверджений керуючою справами виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ 15.10.2024, [PERSON] , [PERSON] , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільний бюджет. (а.с. 16). Відповідно до письмового підтвердження депутата Шполянської міської ради Кузуба Олександра Миколайовича, підпис якого стверджений керуючою справами виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ 15.10.2024, [PERSON] , [PERSON] , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом і мали спільний бюджет. (а.с. 17). Відповідно до письмового підтвердження [PERSON] , від 09.10.2024, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з грудня 2018 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] [PERSON] була опікуном [PERSON] вона проживала однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. [PERSON] доглянула [PERSON] до дня смерті та захоронила її прах. (а.с.18). Відповідно до письмового підтвердження [PERSON] , від 10.10.2024, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з грудня 2018 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] . [PERSON] була опікуном [PERSON] вона проживала однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. [PERSON] доглянула [PERSON] до дня смерті та захоронила її прах. (а.с.19). Відповідно до письмового підтвердження [PERSON] , від 11.10.2024, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з грудня 2018 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] . [PERSON] була опікуном [PERSON] вона проживала однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. [PERSON] доглянула [PERSON] до дня смерті та захоронила її прах. (а.с.20). Згідно з копією ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2022 у справі № 710/1154/23 було призначено над недієздатною [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] . (а.с.21-22). Відповідно до договору дарування частко квартири від 17.02.2023, який посвідчений Курінним А.В., приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 262, [PERSON] (дарувальник) подарувала та зобов`язується передати у власність [PERSON] (обдарованій), а обдарована прийняла в дарунок та зобов`язується прийняти у власність частки квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири 72,1 кв.м., житлова 49,6 кв.м. (а.с. 23-24). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №323189647 від 17.02.2023 виданого приватним нотаріусом Курінним А.В., Звенигородського районного нотаріального округу, Черкаської області, [PERSON] , є власником квартири, загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м. Адреса : [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2693319671020, номер відомостей про речове право: 49273740, документи подані для реєстрації : договір дарування, серія та номер: 262, виданий 17.02.2023, видавник: А.В. Курінний, приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області. Дата державної реєстрації 17.02.2023. (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.06.2001 року державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., спадкоємцями майна гр. [PERSON] померлого [INFO] , являються в рівних долях його дружина [PERSON] , прож. [ADDRESS] та його дочка [PERSON] . Спадкове майно складається із частини квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири 71,2 кв.м., житлова площа квартири 49,6 кв.м. (а.с.33). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №369177223 від 11.03.2024 виданого приватним нотаріусом Білоусом В.П., Звенигородського районного нотаріального округу, Черкаської області, [PERSON] , є власником квартири, загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м. Адреса : [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2693319671020, номер відомостей про речове право: 54054928, документи подані для реєстрації : свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: реєстровий №1030, виданий 08.06.2001, видавник: В.В. Курінний, державний нотаріус, ухвала суду, серія та номер: 170/1154/23, виданий 27.09.2022, видавник Шполянський районний суд Черкаської області суддя Сивокінь С.С. Дата державної реєстрації 05.03.2024. (а.с.34). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78682221 від 10.10.2024 виданого приватним нотаріусом Білоусом В.П., за параметрами запиту: Реєстрація спадкової справи наявна інформація: номер у спадковому реєстрі: 144/2024, місце заведення: Черкаська область, Звенигородський район, приватний нотаріус Білоус В.П., дата заведення : 10.10.2024. Спадкодавець: [PERSON] , [INFO] . Дата смерті: [INFO] . (а.с. 35). У листі вих. №12/01-16 від 15.01.2025, виданого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Білоусом В.П., який адресований [PERSON] , зазначено, серед іншого, що на підставі заяви [PERSON] , заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , номер справи у нотаріуса 144/2024. Спадкова справа 144/2024 не містить заяв інших спадкоємців та не містить інформації про заповіти. У матеріалах спадкової справи 144/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутні документи, які підтверджують [PERSON] родинний зв`язок з померлою або факт Вашого спільного проживання однією сім`єю. Для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати документи, які підтверджують Ваш родинний зв`язок з [PERSON] або звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин або факту спільного проживання не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 36). Відповідно до копії ордера серія СА № 1109872 від 20.01.2025, адвокат Різник Вікторія Павлівна на підставі договору про надання правової допомоги №255 від 25.10.2024 представляє інтереси [PERSON] у Шполянському районному суду Черкаської області. (а.с. 41). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.3008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно із\~ч.\~3,4\~ст.\~294\~ЦПК України,\~справи окремого\~провадження розглядаються\~судом з\~додержанням загальних\~правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст.\~315\~ЦПК і не є вичерпним. Усудовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи зміст пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.\~ У постанові Верховного Суду від 07жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав звернувся до суду. Після встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, питання про оформлення права на спадкове майно може бути вирішене в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду у справі № 755/17019/21 від 14.09.2022, справі № 205/11460/21 від 08.03.2023. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Цивільне законодавство не містить норм, які зобов`язують позивача у спадкових справах разом із позовною вимогою про встановлення факту, пред`являти ще й вимогу про визнання права власності на спадкове майно. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № \~165/2486/19 від 26.01.2022 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Шпола, Звенигородського району Черкаської області, у віці 54 років, про що 20.06.2024 року складено відповідний актовий запис № 347. (а.с.14) Заявниця є опікуном померлої [PERSON] , що підтверджується ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 27.09.2022 у справі №710/1154/22. (а.с.21). Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа, номер у нотаріуса 144/2024, номер у спадковому реєстрі 73107257, дата заведення 10.10.2024. Місце заведення Черкаська область, Звенигородський район, приватний нотаріус Білоус В.П., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.35). [PERSON] , відповідно до інформації, яка міститься у паспорті громадянина України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із 11.03.1990.(а.с.10-12). [PERSON] з грудня 2018 по 18.06.2024 проживала однією сім`єю із [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Вели спільний побут, мали спільний бюджет. [PERSON] була опікуном [PERSON] , доглядала останню до дня смерті та захоронила її прах. (а.с. 16-20). Факт проживання [PERSON] разом із своєю підопічною [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згадані свідки у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] з грудня 2018 року проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю підопічною [PERSON] , [INFO] , до дня смерті підопічної. Приватний нотаріус Звенигородського районного округу Черкаської області Білоус В.П. листом від 15.01.2025 вих. №12/01-16 роз`яснив, що на підставі заяви [PERSON] , заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , номер справи у нотаріуса 144/2024. Спадкова справа 144/2024 не містить заяв інших спадкоємців та не містить інформації про заповіти. У матеріалах спадкової справи 144/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутні документи, які підтверджують Ваш родинний зв`язок з померлою або факт Вашого спільного проживання однією сім`єю. Для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати документи, які підтверджують Ваш родинний зв`язок з [PERSON] або звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин або факту спільного проживання не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 36). Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 201/1883/21 від 07.02.2024 Встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне для можливості оформити спадщину. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , тобто часом відкриття спадщини є саме це число. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До нотаріуса заявниця звернулася із відповідною заявою 10.10.2024, на підставі якої було заведено спадкову справу №144/2024 після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 3.19, 3.20 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, у редакції від 30.09.2023, яка була чинною на момент заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У статті 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» визначено, що місце перебування особи житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Відсутність реєстрації спадкодавця, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268\~ЦК\~України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду справа №633/344/16-ц, від 28.02.2018. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №317/2329/15-ц від 21.02.2018. Положення частини третьої статті 1268\~ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 року у справі № 446/53/16-ц). Згідно ч.ч.5,6\~ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»,\~висновки щодо\~застосування норм\~права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду,\~є обов`язковими\~для всіх\~суб`єктів владних\~повноважень,\~які застосовують\~у своїй\~діяльності нормативно-правовий\~акт,\~що містить\~відповідну норму\~права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем необхідне заявниці для подальшого оформлення за нею спадщини після смерті підопічної, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Тобто, метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартири загальною площею 72,1 кв.м, житловою площею 49,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33-34). Суд критично оцінює докази такі як: заява-приєднання №843 до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання від 01.03.2024, заяви приєднання №844, договору №845 про надання послуг з поводження з побутовими відходами (вивіз ТПВ) від 01.03.2024, заява приєднання від 04.04.2024, паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача (а.с. 26-32) оскільки вони не підтверджують факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] , а стосуються факту оформлення договірних відносин, як споживача комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Всі ці документи стосуються лише однієї особи. Більше того власником частини цієї квартири належить самій заявниці. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представника заявниці, позицію заінтересованої особи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд уважає, що з метою захисту права заявника, заяву потрібно задовольнити. Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі,

Outcome: approved