Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Рогатинської міської ради про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 0042819 від 14.01.2000, виданого Рогатинською РДА на ім`я [PERSON] , та визнання за нею права власності на земельну частку (пай) площею 56,48 умовних кадастрових гектари із земель, що належали СВСГ «Черченська», в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що її батько, [PERSON] , був власником земельної частки (паю) площею 56,48 умовних кадастрових гектари. [INFO] [PERSON] помер. Сертифікат на підтвердження права власності [PERSON] на земельну частку (пай) був виданий після його смерті. Заповіту [PERSON] не залишив. На день його смерті вона проживала разом з батьком. Коли звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Позивач та її представник, адвокат Микитчин П. С., в підготовче засідання не з`явилися. У позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник Рогатинської міської ради в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15 жовтня 2024 року [PERSON] помер [INFO] . Копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 21 квітня 1973 року, підтверджується, що вона є дочкою [PERSON] . Копією свідоцтва про укладення шлюбу від 07 листопада 1992 року підтверджується, що [PERSON] після укладення шлюбу обрала прізвище [PERSON] . Відповідно до довідок № 141 від 16.10.2024 та № 150 від 31.10.2024, виданих старостою Черченського старостинського округу Рогатинської міської ради Клим І., [PERSON] до дня смерті проживав з дочкою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався у виконкомі Черченської сільської ради. В силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини [PERSON] , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] як спадкоємець за законом. Приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Клід О. Я. постановою від 21 листопада 2024 року № 644/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у СВСГ «Черченська», с. Черче у зв`язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на це нерухоме майно. Відповідно до цієї постанови спадкова справа заведена 21 листопада 2024 року. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) спілки власників селянських господарств «Черчинська» зазначено, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом серія ІФ № 0042819 площею 56,48 умовних кадастрових гектари із земель, що перебували у колективній власності СВСГ «Черченська». Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до цієї ж статті право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.\~ Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Рішенням Черчинської сільської ради народних депутатів від 19.12.1995 вирішено передати землі для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 662,5 га на території Черченської сільської ради народних депутатів безплатно у приватну власність громадянам в межах середньої земельної частки без визначення меж ділянок в натурі. Також згідно з цим рішенням вирішено визначити громадянам, які мають на це право і включені до списку, сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх в книзі записів (реєстрації сертифікатів). [PERSON] включений до списку, який додається до цього рішення. Отже, це рішення та книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) підтверджують, що [PERSON] мав право на земельну частку відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року. Згідно з\~ст. 25 ЦК України\~здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є цивільною правоздатністю, яка виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскаржуваний сертифікат на право на земельну частку (пай) не порушує цивільні права та інтереси позивача, хоч і був виданий після припинення цивільної правоздатності [PERSON] , тому суд відмовляє у визнанні його недійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] мав майнове право на земельну частку (пай), яке успадкувала [PERSON] , однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: partial