Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 26.12.2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що 12 грудня 2014 року між сторонами укладено шлюб, під час шлюбу за рахунок спільних коштів була придбана квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що при розподілі спільного майна подружжя необхідно відійти від засад рівності часток подружжя з урахуванням того, що [PERSON] усунувся від виконання своїх обов`язків з утримання дитини та матеріального забезпечення сім`ї, виконання позивачкою одноособово цього обов`язку як матір`ю ставить її у більш невигідне матеріальне становище поряд із відповідачем, що вказує на наявність правових підстав для застосування положень частин другої та третьої статті 70 СК України, у зв`язку з чим просить визнати за нею право власності на 2/3 частини вищевказаної квартири. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представником позивача 26.02.2025 була подана заява, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути за їх відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.09.2013 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 947. Під час шлюбу було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 04.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3315, та Інформацією з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 359987833 від 26.12.2023. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3315, квартира була придбана за 336893,00 грн. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.02.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 202. 03.08.2022 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ по справі № 946/4954/22, згідно якого наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 25 липня 2022 року. Розмір заборгованості по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.07.2022 до 09.02.2033, станом на 31.01.2025 складає 59388,49 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості по аліментам у ВП № 70275349 від 17.02.2025, виданим головним державним виконавцем Шкурінським С.С. Відповідач [PERSON] з родиною не проживає, за період навчання дитини у закладі до класного керівника чи адміністрації не звертався, батьківські збори не відвідував, шкільним життям дитини не цікавився, жодного разу дитину не приводив до ліцею і не забирав після закінчення навчальних занять, класний керівник та адміністрація закладу взагалі не знайомі з батьком дитини, а вихованням та утримання [PERSON] займається [PERSON] , що підтверджено відповіддю \~УКРАЇНСЬКОГО ЛІЦЕЮ ІМ. Т.Г. ШЕВЧЕНКА на адвокатський запит № 6 від 05.01.2024. Позивачка [PERSON] відповідально та належним чином займається навчанням та вихованням дитини, постійно цікавиться успіхами дитини, реагує на зауваження педагогів, виконує усі рекомендації вчителів, відвідує батьківські збори, приймає участь у житті класу, що підтверджується характеристикою [PERSON] , виданою директором та класним керівником УКРАЇНСЬКОГО ЛІЦЕЮ ІМ. Т.Г. ШЕВЧЕНКА. [PERSON] , [INFO] , був зарахований на відділення дзюдо та тенісу, що підтверджено довідками КЗ «ІДЮСШ» № 01-10/04 від 09.01.2024 та № 01-10/75 від 05.04.2024. [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря дерматолога з 09.03.2023 з діагнозом: Псоріаз (L40.0) та отримує відповідне лікування, що підтверджено довідкою КНП ІМР ІР ОО "Ізмаїльська МЦЛ" № 54 від 25.01.2024. Позиція суду У відповідності до вимог\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1\~ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 456/828/17 (провадження № 61-252св17) зроблено висновок, що: «статтею 70\~СК України\~передбачено два випадки, коли суд має право відступити від начал рівності часток подружжя у праві спільної власності. По-перше, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. По-друге, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2019 року справа № 308/4390/18 (провадження № 61-7230св19) зроблено висновок про те, що «при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою\~статті 70 СК України\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини». Відповідач не сплачує аліменти на виконання судового наказу, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 03.08.2022 по справі № 946/4954/22, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 31.01.2025 складає 59388,49 грн. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач усунувся від виконання своїх обов`язків з утримання дитини, матір`ю здійснюється утримання дитини одноособово, що ставить її у значно невигідне становище поряд із відповідачем. Крім того, дитина страждає на захворювання, що потребує від матері докладання значних додаткових зусиль та коштів для її належного утримання, догляду, лікування та розвитку протягом тривалого періоду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для застосування ч. 2, 3 ст. 70 СК України та збільшення розміру частки позивача у об`єкті спільної сумісної власності подружжя до 2/3 частин, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Сплату позивачкою судового збору підтверджено квитанцією № 3251-2960-6102-9313 від 26.12.2023. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 245,95 грн .

Outcome: approved