Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

01.08.2024 представник позивачів [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування по частки права на завершення приватизації та безоплатної передачі у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер ділянки 4622185900:18:000:0165, яка розташована на території Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, що належала померлому [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла тато позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, надана для індивідуального дачного будівництва, яку позивачі, як його спадкоємці за законом прийняли, та відповідно успадкували по 1/2 частини земельної ділянки. З метою видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , позивачі звернулись до нотаріальної контори. Однак, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку відсутні, реєстрація права власності не проводилася. Позивачі також звертались до Стародобротвірської сільської ради із усною заявою про прийняття рішення щодо дозволу їм, як спадкоємцям за законом, завершити процедуру приватизації та одержати відповідний документ про право власності на земельну ділянку, однак їхню заяву залишено без задоволення, а тому вони не можуть оформити свої спадкові права, через що, змушені звернутись до суду. Ухвалою суду від 02.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.12.2024 витребувано у нотаріуса Соснівської державної нотаріальної контори, копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не прибули, проте через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Добротвірської селищної ради в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечень щодо позову не подавав. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2005 видно, що [INFO] народився [PERSON] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.77 зворотна сторона). А згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2017 видно, що [INFO] народився [PERSON] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Добротвірською селищною радою (а.с.19). За життя [PERSON] заповіту не складав. 15 лютого 2023 року нотаріусом Соснівської державної нотаріальної контори за заявою [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] заведена спадкова справа №10/2023 після померлого [INFO] [PERSON] , в якій позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а. с. 135). Разом з тим, неохопленою частиною спадкового майна, залишилось право спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, яка передана йому у власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування, проте він не завершив процедуру безоплатної передачі. Так, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 01.06.2018, [PERSON] за життя надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,10 га. із цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва (а.с. 24). Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва з кадастровим номером 4622185900:18:000:0165 площею 0,1000 га. Так, судом встановлено, що [PERSON] за життя отримав дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування на розробку проекту відведення земельної ділянки щодо відведення її у власність, земельна ділянка сформована і їй присвоєний кадастровий номер, однак не встиг зареєструвати право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку та не завершив процедуру безоплатної передачі її у власність. Як вказали в позовній заяві позивачі, вони не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, зокрема і їх право на завершення процедури приватизації та одержання відповідного документу про право власності на земельну ділянку, оскільки в них відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку. Вказане підтверджується постановою державного нотаріуса від 08.11.2023 №267/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України, а також Земельним кодексом України. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України). Відповідний орган виконавчої\~влади або орган місцевої державної адміністрації або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних органів виконавчої влади, місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята статті 118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). У цій справі спадкодавець [PERSON] , отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,10 га. із цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва згідно із наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 01.06.2018. Як видно з обставин справи, позивачі звертались за завершенням процедури приватизації земельної ділянки до розпорядника спірною земельною ділянкою, однак орган місцевого самоврядування, як розпорядник залишив їхню заяву без задоволення. Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказане також\~узгоджується з\~правовим висновком\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду від\~08.12.2022\~№ 692/768/21. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець, батько позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] за життя звернувся із заявою до Держгеокадастру, у якій просив надати дозвіл на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність, і такий дозвіл йому було надано. Отже, право на приватизацію спірної земельної ділянки [PERSON] розпочав у встановленому законом порядку, проте не завершив процес приватизації у зв`язку з своєю смертю. Право на завершення приватизації відповідно до чинного законодавства та судової практики у таких правовідносинах, переходить до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом і прийняли спадщину, а отже прийняли у порядку спадкування право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, розпочатої та незавершеної спадкодавцем. Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи той факт, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання за ними права на завершення приватизації спірної земельної ділянки.

Outcome: approved