Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

18 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська через систему "Електронний суд" з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на сина [PERSON] , за період з 28.11.2020 року по 04.11.2024 року у розмірі 58586,23 гривень, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Дніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 10.01.2006 між ними був розірваний шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. по справі № 2-2177 було присуджено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 200,00 грн щомісячно, починаючи з 05.07.2005 і до повноліття. Виконавчий лист був поданий на виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На даний час виконавче провадження за №АСВП: 52862640 є завершеним у зв`язку з набуттям повноліття [PERSON] . Державним виконавцем було складено Розрахунок заборгованості по аліментах станом на повноліття сина - [INFO] в розмірі 58586,23 грн. Проте, даний борг по сьогоднішній день не сплачений Відповідачем. Дана заборгованість виникла з вини боржника, який умисно ухилявся від сплати аліментів та не вчиняв жодних дій щодо їх виплати. Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24 січня 2025 року о 11.00 годині. Ухвалою суду від 24 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 18 лютого 2025 року о 10 годині 30 хвилин. Позивач в судові засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить суд провести розгляд цивільної справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судові\~засідання,\~призначені на\~24.01.2025\~року та\~18.02.2025\~року відповідач\~ [PERSON] \~не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов до переконання, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що 15 січня 2025 року прийнята відповідна ухвала. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 731 (а.с.7). Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. по справі № 2-2177/2005 було присуджено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 200,00 грн щомісячно, починаючи з 05.07.2005 і до повноліття (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, вбачається, що заборгованість за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, виконавче провадження № 52862640 сукупний розмір заборгованості відповідача станом на 28.11.2020 становить 58586,23 грн. (а.с.11). Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував у повному обсязі. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому\~Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи неустойки, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 58586,23 грн. Відповідно до ч. 1ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, враховуючи що з вини відповідача [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 58586,23 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Позивачем не додано до матеріалів справи доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд вважає за необхідне залишити без розгляду вимоги у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved