Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~посилаючись на\~те,\~що 30.09.2021\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] \~уклали Кредитний\~договір №\~819913713\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису.\~Відповідач підписав\~Кредитний договір\~електронним підписом,\~створеним за\~допомогою одноразового\~персонального ідентифікатора\~MNV7Y4Y4.\~Зокрема,\~30.09.2021\~року о\~16:40:33\~год.\~Відповідач ввів\~ідентифікатор у\~відповідне поле\~інформаційнотелекомунікаційної\~системи та\~натиснув кнопку\~«Так»,\~що є\~підтвердженням підписання\~договору. Відразу після\~вчинених дій\~ [PERSON] ,\~30.09.2021\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~перерахувало грошові\~кошти в\~сумі 22000,00\~грн.\~на його\~банківську карту\~№ [NUMBER] \~що,\~в свою\~чергу,\~свідчить доказом\~того,\~що Відповідач\~прийняв пропозицію\~кредитодавця -\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога». 28.11.2018\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~уклали Договір\~факторингу №\~28/1118-01\~строк дії\~якого закінчується\~28\~листопада 2019\~року.\~28.11.2019\~року ТОВ\~«Манівео» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» уклали\~додаткову угоду\~№19,\~згідно з\~якою строк\~дії договору\~продовжено до\~31.12.2020\~року.\~При цьому\~інші умови\~договору залишилися\~без змін.\~31.12.2020\~року між\~Клієнтом та\~Фактором укладено\~додаткову угоду\~№ 26\~від 31.12.2020\~року до\~Договору факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018,\~що продовжила\~строк договору\~до 31\~грудня 2021\~року.\~В даній\~додатковій угоді\~Договір факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018\~року викладено\~у новій\~редакції,\~проте його\~дата укладення\~залишена як\~28.11.2018\~року та\~№ 28/1118-01.\~31.12.2021\~року сторони\~Договору факторингу\~уклали додаткову\~угоду №27,\~яка продовжила\~строк дії\~договору до\~31\~грудня 2022\~року.\~При цьому\~інші умови\~договору залишилися\~без змін,\~відповідно до\~договору факторингу\~в редакції\~від 31\~грудня 2020\~року.\~31.12.2022\~року сторони\~Договору факторингу\~уклали додаткову\~угоду №31,\~яка продовжила\~строк дії\~договору до\~31\~грудня 2023\~року.\~При цьому\~інші умови\~договору залишилися\~без змін,\~відповідно до\~договору факторингу\~в редакції\~від 31\~грудня 2020\~року.\~31.12.2023\~року сторони\~Договору факторингу\~уклали додаткову\~угоду №32,\~яка продовжила\~строк дії\~договору до\~31\~грудня 2024\~року. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. 07.11.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 0711/24/Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25913,92 грн., Відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №819913713 від 30.09.2021 року, становить 25913,92 грн., яка складається з наступного: 21998,30 грн. - заборгованість по кредиту; 3915,62 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. У зв`язку з чим просить, стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 819913713 від 30.09.2021 року у розмірі 25913,92 грн.; стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у даному позові просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.\~ Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.\~ Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №819913713 за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1 Договору). Пунктами 1.3. та 1.7 розділу 1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 22000 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 30.10.2021 року. [PERSON] підписав договір кредиту №819913713 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV7Y4Y4) (а.с. 101-106). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року. В Додатковій угоді договір факторингу викладений в новій редакції, проте його дата залишилась незмінною28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії Договору до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року сторони уклали Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2024 року. 30.10.2023 року між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, за яким ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №819913713 від 30.09.2021 року. 07.11.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТзОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №0711/24/Е, за яким ТзОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №819913713 від 30.09.2021 року у загальній сумі 25913,92 грн., яка складається з наступного: 21998,30 грн. - заборгованість по кредиту; 3915,62 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Наявність та складові заборгованості підтверджуються розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №819913713 (а.с.28-30). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який складає 25913,92 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,00 грн. Іншу частину сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, що становить 1211,20 грн. Крім того, щодо витрат на правову допомогу, судом зазначено наступне. За частинами 1-3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Нормами\~ЦПК України\~передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Данілов проти України, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного відповідачем не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial