Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 17\~січня 2024\~року Ізмаїльським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Ізмаїльському\~районі Одеської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~актовий запис\~№ 11, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння через вживання відповідачем алкогольних напоїв, погрозами та моральним приниженням з його боку. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з червня 2024 року і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] №502/2379/24 про розірвання шлюбу передано, за територіальною підсудністю, до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (а.с.12). Ухвалою судді від 19.11.2024 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.18). Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався. Ухвалою суду від 27.02.2025 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так,\~у судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~зареєстрованому 17.01.2024\~року Ізмаїльським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Ізмаїльському\~районі Одеської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~актовий запис\~№ 11 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved