Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

06 січня 2025 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернувся в суд з позовом до\~ [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 лютого 2023 року між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (даліТОВ «МІЛОАН») укладено кредитний договір № 7903341, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «МІЛОАН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. 26 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладений Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 7903341 від 24 лютого 2023 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконала, має заборгованість у розмірі 19\~940,00 грн., яка складається з: 4500,00 гривень\~прострочена заборгованість за тілом кредиту, 14\~490,00 гривень\~прострочена заборгованість за відсотками, 950,00 гривень\~прострочена заборгованість за комісією. Ухвалою судді від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 лютого 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 7903341 який підписаний відповідачем, а також останньою підписано графік розрахунків до Кредитного договору. Загальна сума кредиту 5000,00 грн., строк договору 105 днів, комісія за надання кредиту 19,00% одноразово, ставка процентів 2,00% за кожен день користування. Відповідно до платіжного доручення № 94353143 від 24.02.2023 року вбачається, що платник ТОВ «МІЛОАН» перерахував грошові кошти [PERSON] у сумі 5000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 7903341 від 24 лютого 2023 року, станом на 09.12.2024 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 19\~940,00 грн., з яких 4500,00 прострочена заборгованість за сумою кредиту, 950,00 грн- прострочена заборгованість за комісіями, 14\~490,00 грн- прострочена заборгованість за відсотками. 26 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН». Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по договору про споживчий кредит № 7903341 від 24 лютого 2023 року в сумі 19\~940,00 гривень, з яких: 4500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14\~490,00 гривень - заборгованість за відсотками, 950,00 гривень\~заборгованість за комісією. Отже, ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН» на договору про споживчий кредит № 7903341 від 24 лютого 2023 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.512 ЦК\~України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за договором про споживчий кредит № 7903341 від 24 лютого 2023 року у розмірі: 4500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14\~490,00 гривень - заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 18\~990,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 950,00 гривень заборгованості за комісією. Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору зазначено, що комісія за надання кредиту 950,00 гривень, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «МІЛОАН», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 950,00 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 7903341 від 24 лютого 2023 року у розмірі 18\~990,00 гривень, що складає заборгованість за тілом кредиту\~4500,00 гривень, заборгованість за відсотками\~14\~490,00 гривень, у стягненні комісії у сумі 950,00 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2\~306,98 гривень.

Outcome: partial