Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач 13 жовтня 2023 року в порядку цивільного судочинства звернулась з позовною заявою до відповідача - Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, в якій просить зобов`язати Сколівський відділ Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт нерухомого майна, який було накладено в межах виконавчого провадження № 58434621 Сколівським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, на підставі постанови про арешт майна, виданої 25 лютого 2019 року, реєстраційний номер обтяження: 30447175 від 26 лютого 2019 року. Позивачем в особі належно уповноваженого представника (згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги від 30 жовтня 2023 року серія ВС № 1238522) - адвоката Змінчак Лідії Василівни до суду подано клопотання за вх. № 6795 від 07 грудня 2023 року про залучення до участі у справі співвідповідача - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ. Свої вимоги мотивує тим, що прийняла спадщину за заповітом після смерті бабці [PERSON] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 10.05.2023 року до нотаріальних органів. До спадкового майна після її смерті належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . частини вказаної квартири належала на праві власності покійній на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 05.05.2000 року Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці згідно з розпорядженням №7639 та зареєстрованого в реєстровій книзі №1 за реєстровим №177. Іншу частини квартири [PERSON] успадкувала після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , спільно з ним проживаючи на момент смерті, але юридично не оформивши свої права. [PERSON] (батько позивача) володів частиною квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 05.05.2000 року Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці згідно з розпорядженням №7639 та зареєстрованого в реєстровій книзі №1 за реєстровим №177. Належним чином оформити свої спадкові права не змогла, оскільки нотаріусом було встановлено те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) міститься запис про обтяження за № 30447175, зареєстрований від 26.02.2019 року на підставі постанови про арешт майна № 58434621 від 25.02.2019 року, виданої Сколівським РВ ДВС ГТУЮ у Л/о, особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), вид обтяження арешт нерухомого майна. Після звернення\~до Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивачу стало відомо про те, що виконавче провадження № 58434621 перебувало на виконанні про стягнення боргу в розмірі 18 839,80 грн з [PERSON] на користь стягувача ПАТ КБ «Приватбанк». Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач повторно скерував виконавчий лист до виконання. 14 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 70544250 щодо виконання виконавчого листа № 453/935/18 від 17 січня 2019 року. 14 серпня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження №70544250 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачем самостійно погашено всю суму боргу. У відповідь на заяву позивача до Сколівського відділу ДВС про зняття арешту нерухомого майна у зв`язку зі смертю боржника, а також повного погашення боргу отримала відмову з підстав того, що не являється стороною виконавчого провадження. Позивач вважає, що є власником нерухомого майна з моменту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Існуюче обтяження (арешт нерухомого майна) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті бабці [PERSON] . Іншим шляхом відновити порушені права вона не має можливості. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін у судове засідання. Судове засідання призначено на 07 грудня 2023 року. Ухвалою від 07.12.2023 року залучено Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ) співвідповідачем у цивільній справі №453/1732/23 та витребувано у Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завірені копії постанови про відкриття виконавчого провадження за № АСВП: 58434621, постанови про накладення арешту на майно в межах № АСВП: 58434621, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в межах № АСВП: 58434621, а у разі закінчення строку зберігання виконавчого провадження № АСВП: 58434621\~завірену копію акту про вилучення виконавчого провадження для знищення. Ухвалою від 04 квітня 2024 року витребувано у Сколівського районного суду Львівської області цивільну справу № 453/935/18 та витребувано у приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Безеги О.В. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 14/2023 після смерті\~ [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач-1 Сколівський відділ Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив залишити позовну заяву без розгляду, а у випадку відсутності підстав для залишення без розгляду в задоволенні позову відмовити повністю. При цьому, посилається на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки рішення, під час виконання якого було накладено арешт на майно, не виконане. Відповідач-2 АТ КБ «Приватбанк» проти вимог позовної заяви заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити. При цьому, зазначив про позов подано до неналежного відповідача, а також звернув увагу на те, що позивачем не надано копій матеріалів спадкової справи, з якої б вбачалось, що позивач є одноосібним спадкоємцем майна, на яке накладено арешт. В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві. Представник відповідача-2 підтримав доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 453/935/18, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане повторно 97750007 Органом РАЦС Москви №7 від 30 березня 2022 року, актовий запис № 170199775009601257009 від 28 червня 2019 року. Встановлено і те, що на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , заповіт не складав, що підтверджується довідкою старости сіл Тухля, Либохора, Головецько, Пшонець Ткачик А.Х. Славської селищної ради Стрийського району Львівської області № 724 від 30 червня 2023 року. \~ \~ \~ \~З копії заяви про прийняття спадщини за заповітом № 31 від 10 травня 2023 року, встановлено, що позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , котра померла [INFO] та на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено також і те, що позивач є єдиним спадкоємцем. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 33/02-31 від 03 червня 2024 року встановлено, що позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті її баби [PERSON] , частки якої належала [PERSON] , а частки [PERSON] , її сину, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. За результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно, нотаріусом встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (спеціальний розділ) міститься запис про обтяження. Відповідно до Інформацїї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка від 06 жовтня 2023 року № 349451603 встановлено, що рішенням державного реєстратора Сколівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізимою Ю.М., на підставі постанови про арешт майна, серія на номер: 58434321 від 25лютого 2019 року, видавник: Сколівський РВ ДВС ГТУЮ у Л/о, здійснено обтяження за номером 30447175 (спеціальний розділ), де вид обтяження - арешт нерухомого майна, особа, майно/право якої обтяжується - [PERSON] , опис предмета обтяження все нерухоме майно. На виконання ухвали Сколівського районного суду від 07 грудня 2023 року в частині витребування у Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завірені копії постанови про відкриття виконавчого провадження за № АСВП: 58434621, постанови про накладення арешту на майно в межах № АСВП: 58434621, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в межах № АСВП: 58434621, а у разі закінчення строку зберігання виконавчого провадження № АСВП: 58434621\~завірену копію акту про вилучення виконавчого провадження для знищення, матеріали виконавчого провадження суду не надано у зв`язку з їх знищенням. З копії постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29 травня 2019 року, ВП № 58434621 встановлено, що виконавчий лист № 453/935/18 від 17 січня 2019 року, виданий Сколівським районним судом про стягнення з [PERSON] у користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 18\~839,80 грн повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, \~відповідно до пункту 2\~постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 3\~червня 2016\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~зняття арешту\~з майна»,позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). \~ \~ \~ \~Із врахуванням пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.\~ Встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" повторно пред`явив вказаний виконавчий лист до виконання Із копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 серпня 2023 року, ВП № 70544250 встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 453/935/18 від 17 січня 2019 року, виданого Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] у користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17\~077, 80 грн та 1\~762 грн судових витрат у справі закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, яке є виконаним, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. 5 ЦПК України, задовольнити позов, визначивши ефективний спосіб захисту порушеного права позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved