Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог Наприкінці березня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є власницею 7/8 часток земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власницею іншої 1/8 частки цієї земельної ділянки, яка набута нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На вказаній земельній ділянці подружжям [PERSON] та [PERSON] було розпочато будівництво будинку, а саме здійснено залиття фундаменту під майбутній будинок. Проте, внаслідок неприязних відносин, які склались між [PERSON] та [PERSON] подальше спільне володіння та користування земельною ділянкою є неможливим. Частка [PERSON] в земельній ділянці є незначною, не може бути виділена в натурі, припинення права на частку у вказаному нерухому майні не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] , заважаючи на те, що вона є власницею житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . З цих підстав [PERSON] просить припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки у цьому об`єкті нерухомого майна у розмірі 100430 гривень, а також визнати за нею право власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Першої бориспільської державної нотаріальної контори була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (т.1 а.с.170-171). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.106). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що [PERSON] заперечує проти припинення її права на 1/8 частку у земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , шляхом стягнення з [PERSON] грошової компенсації. Крім цього, [PERSON] не погодилась з визначеним позивачем розміром частки в земельній ділянці, успадкованої нею після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , вказавши на своє право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатна за віком матір. Тому представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1 а.с.186-196). Представник позивача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав на необґрунтованість доводів відповідача щодо наявності у неї обов`язкової частки у спадковому майні, зважаючи на те, що право на обов`язкову частку виникає лише за наявності заповіту. Тоді як спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , здійснюється за законом, заповіт не був складений померлим. Тому представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.211-214). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належала земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:09:016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О., зареєстрованого в реєстрі за №1121, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 жовтня 2013 року, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 березня 2022 року (т.1 а.с.21, т.2 а.с.21,22). Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №69135299 від 07 червня 2022 року (т.2 а.с.5 зворот) вбачається, що за час свого життя спадкодавець не склав заповіт. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До спадкоємців першої черги за законом належать: [PERSON] , дружина спадкодавця, його діти [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , матір спадкодавця (т.1 а.с.22,23). 07 червня 2022 року [PERSON] звернулась до Першої бориспільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (т.2 а.с.2). Крім неї, з заявою про прийняття спадщини звернувся також [PERSON] (т.2 а.с.34). В свою чергу, 26 грудня 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами, якими відмовились від належної частки у спадщині, яка залишилися після смерті [PERSON] , на користь його сина [PERSON] (т.2 а.с.30,32). 31 серпня 2022 року державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В. було видано свідоцтво про право власності, яке посвідчує право власності [PERSON] на частку у спільному сумісному майні подружжя: частину земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.28). 21 квітня 2023 року державним нотаріусом Першої бориспільської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В. було також видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчує право [PERSON] на 3/8 частки в земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.88). 21 липня 2023 року [PERSON] відчужив належні йому 3/8 часток в земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією договору дарування 3/8 часток земельної ділянки від 21 липня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О., зареєстрованого в реєстрі за №280 (т.1 а.с.31-32). У такий спосіб [PERSON] набула право власності на 7/8 часток спірної земельної ділянки. Спірні правовідносини регулюються гл.26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права», а також книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно з вимогами ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 грудня 2019 року у справі №303/4849/16-ц (провадження №61-27907св18) для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.1-п.3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в ст.365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. 5.2. норми процесуального права. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] належить 1/8 частка в земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка набута нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Доводи відповідача стосовно її права на обов`язкову частку у спадковому майні суд відхиляє, зважаючи на їх необґрунтованість та такі, що суперечать ч.1 ст.1241 ЦК України. Так як [PERSON] за життя не був складений заповіт як особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Разом з цим, встановлено, що виділити в натурі 1/8 частку спірної земельної ділянки не вбачається за можливе. Оскільки, виділення [PERSON] 1/8 частки становитиме розмір земельної ділянки площею 0,0125, що є менше граничного розміру земельної ділянки, яка може бути використана для будівництва житлового будинку, з урахуванням положення ч.1 ст.121 ЗК України. З доводів позивача, спільне користування земельною ділянкою співвласниками категорично заперечується та є неможливим як з огляду на неприязні стосунки, так враховуючи намір позивача продовжити будівництво житлового будинку, враховуючи наявність збудованого фундаменту. Зазначене свідчить про існування підстав для припинення права на частку у спільному майні, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.365 ЦК України. [PERSON] є власницею 19/25 часток земельної ділянки площею 0,0367 га з кадастровим номером 3210500000:07:009:0150 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] , а також власницею 19/25 часток в житловому будинку [ADDRESS] , згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.41-43). Зазначене свідчить про те, що відповідач є власницею нерухомого майна, яке може використовуватись нею як житло. Крім цього, на спірній земельній ділянці зведений лише фундамент житлового будинку (т.1 а.с.144-145). Тому припинення права власності відповідача на частку у вказаному об`єкті нерухомого майні не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] . За змістом звітів про оцінку майна від 17 січня 2024 року (т.1 а.с.44-85, 86-150) вбачається, що вартість 1/8 частки земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 93150 гривень, вартість 1/8 частки будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій, що використані у процесі зведення фундаменту житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , становить 7280 гривень. Доказів на підтвердження іншої вартості спірного майна матеріали справи не містять, відповідачем не спростовано та не надано доказів на підтвердження іншої вартості спірного майна. З квитанції до платіжної інструкції від 20 січня 2025 року (т.2 а.с.113) вбачається, що [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості 1/8 частки спірної земельної ділянки, з урахуванням вартості 1/8 частки у будівельних матеріалах, обладнанні, виробах і конструкціях, розташованих на ній, у розмірі 100430 гривень. Таким чином, позивач виконала свій обов`язок, передбачений вимогами ч.2 ст.365 ЦК України, щодо внесення на депозитний рахунок суду грошової суми у розмірі ринкової вартості 1/8 частки спірного об`єкта нерухомого майна. З огляду на це, суд вважає допустимим припинити право власності [PERSON] на 1/8 частку в земельній ділянці та стягнути з депозитного рахунку ТУ ДСА в Київській області на її користь грошову компенсацію вартості цієї частки у розмірі 100430 гривень. Крім цього, право власності [PERSON] , що становить 1/8 частку в земельній ділянці, також підлягає припиненню шляхом стягнення з депозитного рахунку на її користь грошових коштів у розмірі 100430 гривень. Право власності на 1/8 частку в земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:096016:0020 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить визнати за [PERSON] . 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Встановлено, що при зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Крім цього, [PERSON] витратила грошові кошти на професійну правничу допомогу у розмірі 23500 гривень, що підтверджується актами про надану правову допомогу №1 від 20 лютого 2024 року та №2 від 17 лютого 2025 року (т.1 а.с.158, т.2 а.с.117), детальним описом робіт (наданих послуг) від 20 лютого 2024 року, від 17 лютого 2025 року (т.1 а.с.161, т.2 а.с.119), квитанцією №3118809 від 20 лютого 2024 року на суму 14500 гривень, квитанцією №3178282 від 17 лютого 2025 року на суму 9000 гривень (т.1 а.с.163, т.2 а.с.118). Тому з [PERSON] на користь позивача належить стягнути також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23500 гривень. З квитанції до платіжної інструкції від 24 січня 2024 року (т.1 а.с.151) вбачається, що [PERSON] сплатила вартість послуг з проведення незалежної оцінки майна у розмірі 3500 гривень. Враховуючи, що вказана вартість послуг з оцінки, сплачена за проведення оцінки шести об`єктів, а саме чотирьох земельних ділянок, будівельних матеріалів та автомобіля, тому з [PERSON] підлягають стягненню витрати з оцінки виключно спірного майна у розмірі 1166 гривень 66 копійок (3500 / 6 = 583,33 ? 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved