Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Підлетейчук Мирослав Миколайович, що діє на підставі електронної довіреності в порядку передоручення від 11.09.2023 (а. с. 9), 24.12.2024 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи звернувся із позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 27500 гривень, що складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5500 гривень і заборгованості за відсотками в розмірі 22000 гривень (а. с. 1 - 8). Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 1317-8313 продукту «На все» від 18.12.2023 (у тексті - Кредитний договір) (а. с. 11 - 18), укладеного через інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитора відповідно до Правил відкриття кредитної лінії\~(надання\~споживчих кредитів)\~продукту «На\~все»,\~затверджених наказом\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~№ 90-П\~від 14.12.2023\~(а.\~с.\~19\~-\~26),\~та розміщених\~на веб-сайті:\~navse.in.ua.\~Згідно Паспорту\~споживчого кредиту\~Інформація,\~яка надається\~споживачу до\~укладення договору\~про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 83-П від 16.11.2023 (зворот а. с. 26 - а. с. 28) сума кредиту складає 5500 гривень, строк кредиту - 300 календарних днів. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у розмірі 5500 гривень. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитом не виконав. Ухвалою суду від 31.12.2024 (а. с. 54 - 55) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачу і представнику позивача копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 01.01.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 57). Позивач і представник позивача у судове засідання не з`явилися. У пункті 1 позовних вимог представник позивача просить суд розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 7), а у клопотанні вих. № 1317-8313 - без участі представника позивача (а. с. 50). Відповідач копію ухвали від 31.12.2024 отримав 01.01.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 58). Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також будь-яких заяв, пояснень, доказів на спростування заяви позивача про існування заборгованості за кредитним договором, які є предметом цього позову, відповідач до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. За правилами статті 11 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 18.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1317-8313 продукту «На все». Відповідно до розділу 2 зазначеного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкриває для [PERSON] кредитну лінію на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти. Пунктом 4.1. даного договору встановлено загальний розмір кредиту - 5500 гривень та дату надання/видачі кредиту - 18.12.2023; пунктом 4.6. - стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом; пунктом 4.9. - строк, на який [PERSON] надається кредит, становить 300 календарних днів, а дата повернення (виплати) кредиту - 12.10.2024. Відповідно до пункту 4.2. кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п 4.1. на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Відповідно до розділу 3 Договору Кредитний договір укладено між сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п. п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20) зазначив, що не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши матеріали справи в частині процедури укладення Кредитного договору, судом з`ясовано, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання договору, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Як встановлено судом, наявні у справі документи підтверджують, що для підписання Кредитного договору відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С7031, яким він скористався, тобто підписав Кредитний договір та ознайомився з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», Паспортом споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, додатком № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1317-8313 від 18.12.2023 р. продукту «НА ВСЕ». Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1317-8313 (Графік платежів за Договором за зниженою ставкою) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1.20% на день і Додатком № 4 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1317-8313 від 18.12.2023 р. продукту «НА ВСЕ». Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1317-8313 (Графік платежів за Договором за стандартною ставкою) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1.50% на день. Позивач виконав свої зобов`язання з видачі кредиту [PERSON] , що підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 10.12.2024, наданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а. с. 32 - 38) і довідкою про перерахування суми кредиту № 1317-8313 від 18.12.2023 (а. с. 39). За умовами Кредитного договору (п. 4.5.) [PERSON] зобов`язався сплачувати ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» проценти за користування кредитом згідно графіку платежів, наведеного в додатку 3 до Договору (а. с. 29 - 30). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1317-8313, станом на 04.12.2024 [PERSON] має заборгованість перед позивачем на загальну суму 30844,00 гривень, що складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 5500 гривень і заборгованості за відсотками в розмірі 24519,00 гривень (а. с. 40). Зазначеним розрахунком також підтверджується, що відповідач з моменту отримання кредиту не здійснив жодного платежу на його погашення. Як зазначалося вище, відповідач таких доводів сторони позивача не спростував. Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20). Крім того ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8.5. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 96-П від 26.12.2023 затверджено Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а. с. 43 - 45), на підставі яких позивачем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» [PERSON] часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 3344,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 27500,00 гривень. Суд, проаналізувавши матеріали справи та оцінивши зібрані і\~досліджені в\~судовому засіданні\~доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що оскільки відповідачем [PERSON] порушені права позивача, то вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» необхідно стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1317-8313 продукту «На все» від 18 грудня 2023 року в розмірі 27500,00 гривень. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитної заборгованості в сумі 2750000 гривень. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені ним судові витрати складаються із суми сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 43607 від 16.12.2024 (а. с. 10). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено 2422 гривні 40 копійок судового збору. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved