Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. В листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує тим, що 26 вересня 2019 року його матір [PERSON] уклала з ТОВ «Премікс Інвест» та ДП МОУ «Укрвійськбуд» договір №80 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] зобов`язалась сплатити грошові кошти в розмірі 224968 гривень 32 копійок, ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалось завершити будівництво вказаного об`єкта нерухомого майна до 28 лютого 2021 року, а ДП МОУ «Укрвійськбуд» ввести його в експлуатацію до 31 травня 2021 року. В обумовлені строки багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] не був добудований. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері. 30 жовтня 2024 року державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається з майнових прав на обєкт інвестування квартиру [ADDRESS] . Станом на день предявлення позову ТОВ «Премікс Інвест» продовжує ухилятись від виконання умов договору №80 від 26 вересня 2019 року. На підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у ТОВ «Премікс Інвест» виник обов`язок сплатити позивачу пеню в розмірі 3% вартості робіт за кожний день прострочення. Оскільки загальний розмір дофінансування становить 224968 гривень 32 копійок, розмір пені за один день складає 6749 гривень 5 копійок. Період прострочення з 28 лютого 2023 року до 28 лютого 2024 року склав 365 днів. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2463403 гривень 25 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 листопада 2024 року (а.с.42) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 листопада 2024 року (а.с.43) було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2025 року (а.с.56) було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 24 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник ТОВ «Премікс Інвест» у судове засідання повторно не з`явився, відповідач був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.48, 49, 52, 58, 59). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 26 вересня 2019 року [PERSON] уклала з ТОВ «Премікс Інвест» та ДП МОУ «Укрвійськбуд» договір №80 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.13-20). Згідно з п.4.1 та п.5.4.2 договору позивач зобов`язався сплатити ТОВ «Премікс Інвест» грошові кошти в розмірі 224968 гривень 32 копійок. Відповідно до п.5.6.1 та п.7.1 договору ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалось завершити будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] до 28 лютого 2021 року. В цей же день [PERSON] та ТОВ «Премікс Інвест» уклали додаткову угоду №1 до договору «Графік оплат» (а.с.21-22). Відповідно до п.1 сторони підтверджують, що інвестором сплачений пайовий внесок на ремонт даху та встановлення дощової каналізації в обєкті будівництва в розмірі 36000 гривень 00 копійок та його враховано при складані графіку оплат. Згідно з п.4.1 договору та з урахуванням додатку, загальна сума дофінансування (оплати добудови) становить 188968 гривень 32 копійок. [PERSON] сплатила ТОВ «Премікс Інвест» грошові кошти в розмірі 188968 гривень 32 копійок. Ця обставина підтверджується копією довідки №56 від 14 липня 2021 року про 100% фінансування згідно з договором №80 на добудову від 26 вересня 2019 року (а.с.24). Рішенням Бориспільської міської ради № 1792-23-VIII від 19 квітня 2022 року вул.Ватутіна в м. Бориспіль була перейменована на [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2024 року (а.с.32). 30 жовтня 2024 року державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.34), що складається з майнових прав на обєкт інвестування квартиру [ADDRESS] . Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання», главою 49 «Забезпечення виконання зобов`язання» та главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми матеріального права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України вказаний принцип полягає в тому, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 28 лютого 2021 року настав строк для виконання ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язання щодо завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження того, що вказане зобов`язання було виконано в обумовлений договором строк. Навпаки, зі змісту листа в.о. начальника відділу ДАБК Бориспільської міської ради №03-31/6 від 10 січня 2022 року (а.с.27) вбачається, що реєстрація декларації про готовність обєкта до експлуатації по [ADDRESS] не здійснювалася; сертифікат на підставі акта готовності обєкта до\~експлуатації не видавався, а сам обєкт будівництва в експлуатацію не приймався. Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.1 ст.549 ЦК України у ТОВ «Премікс Інвест» виник обов`язок сплатити позивачу неустойку. Зі змісту п.6.3 договору №80 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 26 вересня 2019 року (а.с.17) вбачається, що за прострочення терміну завершення будівництва сторони визначили пеню в розмірі 0,1% від загальної суми до фінансування за кожен день такого прострочення. Така умова договору не є нікчемною в розумінні ч.2 ст.215 ЦК України та не була визнана недійсною в судовому порядку. Тому посилання [PERSON] на ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено пеню в розмірі 3% загальної вартості робіт, підлягає критичній оцінці. Адже вказана норма законодавства про захист прав споживачів не передбачає того, що сторони не мають права відступати від такого розміру неустойки. Крім того, обов`язковість пені в розмірі 3% загальної вартості робіт не випливає зі змісту та суті спірних правовідносин, що виникли між сторонами. Таким чином, у [PERSON] виникло право на отримання пені за період часу з 28 лютого 2023 року до 28 лютого 2024 року. Однак заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 жовтня 2023 року (а.с.60-62) з ТОВ «Премікс Інвест» на користь [PERSON] , правонаступником якої є позивач, вже стягнута пеня з 29 червня 2022 року до 29 червня 2023 року в розмірі 82114 гривень 5 копійок. Іншим заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 лютого 2025 року з відповідача на користь [PERSON] стягнута пеня за інший період часу з 30 червня 2023 року до 29 червня 2024 року в розмірі 82339 гривень 2 копійок. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для повторного стягнення з ТОВ «Премікс Інвест» на користь позивача пені за період часу з 28 лютого 2023 року до 28 лютого 2024 року. Тому у задоволенні позову належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За правилом ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. [PERSON] був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». У задоволенні пред`явленого ним позову було відмовлено. В такому випадку судові слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed