Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

у суд із позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] , у якому просить Визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] більше 15 років проживає в місті Макіївка Донецької області в приватному будинку по [ADDRESS] , одружився, має сина [PERSON] , нещодавно став удівцем. Але до нині залишається зареєстрованим у житлі, яке позивачка винаймає, своїх особистих речей в квартирі не зберігає, в оплаті\~комунальних послуг\~участі не\~приймає.За власним бажанням [PERSON] знятися з реєстрації не може, оскільки з об`єктивних причин не має можливості прибути з тимчасово окупованої території України. Позбавлення його права користування спірною квартирою не буде для нього обтяжливим. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не подавав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Фіксація судового засідання технічним засобом не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх учасників. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , яка відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України. Ордер на право зайняття вказаної квартири був виданий старшому прапорщику [PERSON] з сім`єю, що складалась з: дружина [PERSON] , 1956 р.н., син [PERSON] , 1976 р.н., дочка [PERSON] , 1978 р.н., що підтверджується талоном до ордеру № 082625, виданому Остерською КЕЧ району 29 січня 1998 року. Чоловік позивачки, [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 13 вересня 2021 року). Подружні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 19 червня 1976 року. Згідно договору найму житлового приміщення № 2479 від 20 вересня 2021 року, укладеного Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району (Наймодавцем) в особі начальника підполковника [PERSON] , що діє на підставі Положення, та позивачкою [PERSON] (Наймачем), останній надано в користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання у ньому, а саме квартиру за адресою [ADDRESS] . Довідка виконавчого комітету Деснянської селищної ради № 620 від 12 листопада 2024 року свідчить про те, що позивачка дійсно зареєстрована та проживаю в [ADDRESS] , разом з: зареєстрований, але фактично не проживає [PERSON] , [INFO] . Останній є сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12 листопада 2024 року. Позивачка у позовній заяві стверджує, що [PERSON] більше 15 років проживає в місті Макіївка Донецької області в приватному будинку по [ADDRESS] , одружився, має сина [PERSON] , нещодавно став удівцем. Але до нині залишається зареєстрованим у житлі, яке позивачка винаймає, своїх особистих речей в квартирі не зберігає, в оплаті комунальних послуг участі не приймає. Тобто, на даний час більше 15 років її син за адресою реєстрації не проживає. Це підтверджується актом обстеження на предмет проживання/не проживання квартири по [ADDRESS] від 12 листопада 2024 року, складеним комісією у складі депутата 5 округу Деснянської селищної ради Миронової Лідії Миколаївни, сусідів: [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , яка проживає: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , яка проживає: [ADDRESS] ). Комісією встановлено, що за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] . Син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає більше 15-ти років. Перешкод з боку позивачки відповідачу для проживання у квартирі не чинилось. Факт реєстрації відповідача у квартирі створює перешкоди їй у праві вільного користування майном. За власним бажанням [PERSON] знятися з реєстрації не може, оскільки з об`єктивних причин не має можливості прибути з тимчасово окупованої території України. Позбавлення його права користування спірною квартирою не буде для нього обтяжливим. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.\~10\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої\~статті 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За\~ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку) (ч.1ст.66 ЖК України). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ч.1\~ст.67 ЖК України). Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР (ст.68 ЖК України). Згідно\~ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до\~ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що нормами законодавства встановлені обов`язки особи, яка користується житловим приміщенням сплачувати комунальні послуги, утримувати житло в належному для проживання стані. При цьому право користування наданим для проживання житлом не є абсолютним та обмежується нормами законодавства необхідністю його фактичного використання особами, яким воно надане за призначенням\~для проживання. Так, наданими позивачем доказами підтверджується факт не використання житла відповідачем за призначенням протягом строку, встановленого положеннями\~ст.72 ЖК України, яким є складений у відповідності до норм законодавства акт посадових осіб органу, на який покладено обов`язок обслуговування житлового фонду. При цьому, доказів поважності причин не використання житла, відсутності особи за місцем реєстрації протягом шестимісячного строку суду не надано. За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача у наданому спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання, - наявні підстав для визнання відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Внаслідок викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача про втрату відповідачем права користування житлом [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь позивачки не стягувати, враховуючи відповідну заяву останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved