Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, зі змісту якої вбачається, що\~ позивач просить встановити факт родинних стосунків між ним та його батьком [PERSON] , факт належності [PERSON] сертифікату на право власності на земельну частку (пай) КСП ім.Гагаріна серії ЖТ №0266715 від 23 грудня 1997 року та визнати за позивачем право власності на зазначену земельну частку (пай). Вимоги позивач мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, але оформити свідоцтва про право на спадщину не може, оскільки правовстановлюючі документи мають розбіжності щодо написання по батькові спадкодавця. Сторони про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились та просять справу розглядати без їх участі; представник відповідача щодо задоволення позову покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 травня 1952 року (а.с. 11) батьком [PERSON] , [INFO] (позивача по справі), є [PERSON] . В довідці архівного відділу Коростенської РДА Житомирської області №Б-603 від 24 лютого 2025 року (а.с.42) зазначено, що згідно погосподарських книг В`язівської сільської ради Народицького району Житомирської області в селі Липлянщина Народицького району Житомирської області постійно проживала сім`я: [PERSON] голова сім`ї; [PERSON] чоловік; [PERSON] син; [PERSON] син; [PERSON] дочка. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0266715 (а.с.7) вбачається, що право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «ім.Гагаріна» В`язівської сільської ради Народицького району Житомирської області, розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах, належить [PERSON] . Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і доказів на їх спростування суду не надано. З огляду на зазначене та приймаючи до уваги, що надані позивачем правовстановлюючі документи мають розбіжності лише щодо написання по батькові спадкодавця, а саме « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] », суд вважає доведеними факти родинних відносин між позивачем й [PERSON] , а також належності останньому сертифікату серії ЖТ №0266715 від 23 грудня 1997 року на право на земельну частку (пай). Встановлення зазначених фактів необхідне для реалізації позивачем права на спадкування. [PERSON] помер [INFO] та заповів все належне йому майно своєму сину [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 квітня 2002 року (а.с.4) та заповіту від 18 липня 1996 року (а.с.5). Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи те, що [PERSON] помер [INFO] , тобто до набрання чинності ЦК України 2004 року, до правовідносин, що стосуються спадкування після його смерті, слід застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно статті 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач у визначений Законом спосіб прийняв спадщину після смерті батька, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження та сертифікаті на право на земельну частку (пай) не співпадають по батькові спадкодавця. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Зазначені обставини підтверджуються постановою Народицької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №476/02-31 від 08 жовтня 2024 року (а.с.6), листом Народицької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) №535/01-16 від 11 листопада 2024 року (а.с.19) та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №79085976 від 11 листопада 2024 року (а.с.20). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «ім.Гагаріна» В`язівської сільської ради Народицького району Житомирської області та належала померлому [PERSON] . Позивач сплатив судовий збір в сумі 3633 гривень 60 копійок, а тому, з урахуванням вимог статей 141 та 294 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved