Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року в розмірі 1176,30 гривень та заборгованість за кредитним договором № 3000017736 від 16 грудня 2023 року в розмірі 28716,91 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 02 жовтня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037647845, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленням кредитного ліміту, порядок користування яким визначено правилами користування карткою, та нарахуванням процентів у розмірі 5% в місяць. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року, відповідач використав кредит в розмыры 1000,00 гривень, але свої зобов`язання щодо повернення коштів виконував з істотним порушенням: прострочував дати та розмір сплати щомісячних платежів та/або не сплачуючи взагалі, в результаті чого, станом на 12 липня 2024 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 1176,30 гривень. Також 16 грудня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3000017736, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в розмірі 29421,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,00% річних, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені умовами договору, шляхом сплати ануїтетних платежів, згідно з графіком платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 3000017736 від 16 грудня 2023 року та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, передбачених договором, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів виконував з істотним порушенням: прострочував дати та розмір сплати щомісячних платежів та/або не сплачуючи взагалі, в результаті чого, станом на 12 липня 2024 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 28716,91 гривень. Позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, проте останній всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, заборгованість не погасив, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 02 жовтня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037647845, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на придбання товару в загальному розмірі 15482,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та строком повернення 02 жовтня 2023 року. Відповідно до умов кредитного договору № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року, відповідач зобов`язався сплачувати частину кредиту та нараховані проценти одночасно, щомісяця, у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в операційний час для сплати боргових зобов`язань (п. 2.1.6.). Відповідно до п. 5.6 кредитного договору № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року, підписанням кредитного договору відповідач заявив, гарантував та підтвердив, що йому надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що мав позичальник по кредитному договору; банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; перед укладенням кредитного договору банк надав відповідачу в повному об`ємі інформацію, зазначену в законі, в тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на Офіційному сайті Банку; примірники кредитного договору/правил кредитування, тарифів банку позичальник отримав у дату укладення договору; всі інші умови договору, зокрема права, обов`язки, відповідальність сторін, сторони визначили у публічній частині кредитного договору (у Правилах кредитування); відповідач перед укладенням договору ознайомлений з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору, позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; з Правилами кредитування та Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на Офіційному сайті Банку, відповідач ознайомлений і згоден, а також зобов`язався їх належно та неухильно виконувати. В якості доказів позивач надав суду копії анкети-заяви на отримання кредиту, кредитного договору № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, підписані відповідачем. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту, [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 15482,00 гривень на строк 24 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, та зобов`язався повернути кредит відповідно до орієнтовного графіку платежів у додатку № 1 до паспорту споживчого кредиту. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі кредиту у розмірі та на умовах, визначених договором, виконав у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року складає 1176,30 гривень. Також судом встановлено, що 16 грудня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3000017736, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29421,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,00% річних та строком повернення 16 червня 2025 року. Відповідно до умов кредитного договору № 3000017736 від 16 грудня 2023 року, відповідач зобов`язався сплачувати частину кредиту та нараховані проценти одночасно, щомісяця, у розмірі та строк, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в операційний час для сплати боргових зобов`язань (п. 2.1.6.). Відповідно до п. 6 кредитного договору № 3000017736 від 16 грудня 2023 року, підписанням кредитного договору відповідач заявив, гарантував та підтвердив, що йому надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що мав позичальник по кредитному договору; банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; перед укладенням кредитного договору відповідача ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; відповідач отримав кредит на сприятливих для нього умовах; з Правилами кредитування та Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на Офіційному сайті Банку, відповідач ознайомлений і згоден, а також зобов`язався їх належно та неухильно виконувати. В якості доказів позивач надав суду кредитний договір № 3000017736 від 16 грудня 2023 року, орієнтовний графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем електронним підписом. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту, [PERSON] отримав кредит на загальні споживчі цілі в розмірі 29421,00 гривень на строк 18 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 20,00 % річних, та зобов`язався повернути кредит відповідно до орієнтовного графіку платежів у додатку № 1 до паспорту споживчого кредиту. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі кредиту у розмірі та на умовах, визначених договором, виконав у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3000017736 від 16 грудня 2023 року складає 28716,91 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26568,21 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 2148,70 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами № 2037647845 від 02 жовтня 2021 року та № 3000017736 від 16 грудня 2023 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 29893,21 гривень, з яких за кредитним договором № 2037647845 1176,30 гривень, за кредитним договором № 3000017736 28716,91 гривень, підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ОТП Банк» не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами № 2037647845 та № 3000017736 у добровільному порядку, відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, про що свідчать підписи останнього у договорах та паспортах споживчого кредиту, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до платіжного доручення № 2901586779 від 06 вересня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved