Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

1. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача. 1.1. [PERSON] (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» (далі відповідач -2), відповідно до змісту якого просить суд: - визнати неправомірними дії [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу щодо прийняття рішення за індексним номером 56617897 від 15.02.2021 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» на об`єкт іпотеки: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2291088363101, об`єкт нерухомого майна: літ. «А-1» житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» щодо рейдерського захоплення об`єкту нерухомого майна: літ. «А-1» житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати рішення за індексним номером 56617897 від 15.02.2021 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» на об`єкт іпотеки: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2291088363101, об`єкт нерухомого майна: літ. «А-1» житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та відповідний запис у Державному реєстрі речових прави на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 1.2. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 18.10.2007 між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено Кредитний договір № ML-701/882/2007, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 76 954, 38 доларів США з кінцевим строком погашення 18.10.2027 року. У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено Договір іпотеки № PSL-701/882/2007, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 10983, відповідно до якого [PERSON] передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] . У подальшому, шляхом укладання Договорів про відступлення прав вимоги, право вимоги за цими договорами перейшло до ТОВ «Карточка Плюс». [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті спадкоємцем є позивач, який прийняв спадщину, та діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . 10.06.2021 року позивач дізнався, що відповідачем-1 10.02.2021 року прийнято рішення з індексним номером № 56617897 про державну реєстрацію права власності на об`єкт іпотеки за ТОВ «ФК «Карточка плюс». Підставою для виникнення права власності на об`єкт нерухомості зазначені: дублікат договору іпотеки № PСL-701/882/2007, посвідчений 18.10.2007 приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є.; договір про відступлення права вимоги, серія та номер 2967, виданий 23.09.2020, виданий приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю.; протокол загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс»; довідка щодо розміру заборгованості; повідомлення про порушення основного зобов`язання; повідомлення RRP-4YJ34S83O про порушення основного зобов`язання; звіт про оцінку предмета іпотеки; договір про відступлення права вимоги; повідомлення про порушення основного зобов`язання. Позивач вказує на незаконні та протиправні дії приватного нотаріуса ХМНО Вахрушевої О.О. та ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс», що призвели до рейдерського захоплення спірного будинку з нежитловими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Так, на думку позивача, відповідач-1 в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не встановив цивільну правоздатність та дієздатність відповідача-2 та правомірність дублікату Договору іпотеки № PCL-701/882/2007, посвідченого 18.10.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. за реєстровим № 10983, та законність його видачі. Крім того, повідомлення про порушення зобов`язання позивач не отримував, а відтак приватним нотаріусом Вахрушевою О.О. при вчиненні реєстраційної дії було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Також позивач посилається на те, що в порушення вимог ст. ст. 1281, 1282 Цивільного кодексу України та ст. 23 Закону України «Про іпотеку» відповідач-2 протиправно здійснив реєстрацію за собою права власності на спірне нерухоме майно шляхом рейдерського захоплення. 2. \~ \~ \~ \~Стислий виклад заперечень відповідачів. 2.1. Відповідач-1 у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 2.2. Відповідач-2 проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що обставини на які посилається позивач, а саме незаконність видачі дублікату Договору іпотеки вже були досліджені у судовому порядку, і необґрунтованість цих доводів встановлена рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2022 року у справі № 643/12414/21, яке набрало законної сили. Щодо строків звернення кредитора з вимогою до спадкоємців відповідач-2 зазначив, що після померлого [INFO] [PERSON] за претензією ТОВ «ОТП Факторнг Україна» року була заведена спадкова справа № 17/2018. Таким чином кредитор, правонаступником якого є відповідач-2, вчасно звернувся з вимогою до спадкоємців. Щодо повідомлення про усунення порушення зобов`язання відповідач-2 зазначає, що двічі, з періодичністю не менше ніж один місяць, були направлені на адресу спадкоємців письмові вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, але листи повернулися відправнику у зв`язку з відсутністю адресата. Отже, приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно, нотаріус діяв у межах та у спосіб передбачений діючим законодавством. 3. \~ \~ \~ \~Стислий виклад заперечень третьої особи. Третя особа проти задоволення позову заперечила з підстав, висловлених відповідачем-2. 4. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 18.10.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір № МL-701/882/2007, згідно з яким [PERSON] отримав від Банку кредит в сумі 76\~954, 38 дол. США. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором № МL-701/882/2007, між [PERSON] та Банком 18.10.2007 року було укладено Договір іпотеки № РСL-701/882/2007, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . У подальшому шляхом укладання Договорів про відступлення прав вимоги, право вимоги до [PERSON] за вказаними вище договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс». Вказані обставини визнаються всіма учасниками справи, а відтак не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданий 30.05.2017 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 23.11.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] . Як убачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№ 260848568 від 10.06.2021) приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Вахрушевою О.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 56617897 від 15.02.2021 про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем ТОВ «Фінансова компанія «Карточка Плюс» на об`єкт іпотеки: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2291088363101, об`єкт нерухомого майна літ. «А-1» житловий будинок, загальна площа 96,1 м2, житлова 38, 5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4 за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді № 275146 від 17.10.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 14.07.2021 року власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами літ. «А-1», надвірні будівлі та споруди: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; 2 вбиральні літ. «Г», літ. «И»; льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4,загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2 за адресою [ADDRESS] є ТОВ «Аквафонд плюс». 5. \~ \~ \~ \~Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даного спору. 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК). При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. У п. 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тобто, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, забезпечувати відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Велика Палата Верховного Суду послідовно виснувала щодо ефективних способів захисту при неодноразовому відчуженні майна. Відповідно до її висновків захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника (пункти 73, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц; (провадження № 14-256цс18) пункти 84, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18). Враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено третім особам, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України. Слід ще раз звернути увагу, що судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою. Аналогічні висновки викладені у пунктах 115, 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21). У даному випадку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому, зокрема, просить суд: - визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» щодо рейдерського захоплення об`єкту нерухомого майна: літ. «А-1» житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати рішення за індексним номером 56617897 від 15.02.2021 року про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» на об`єкт іпотеки: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2291088363101, об`єкт нерухомого майна: літ. «А-1» житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38,5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та відповідний запис у Державному реєстрі речових прави на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Водночас, з матеріалів справи вбачається що спірне майно житловий будинок загальною площею 96,1 м2, житловою площею 38, 5 м2, з надвірними будівлями та спорудами: 4 сараї літ. «Б», літ «Е», літ. «Ж», літ. «З»; вбиральні літ. «Г», літ. «И», льох літ. «Д»; гараж літ. «К»; огорожа № 1-4, розташований за адресою: [ADDRESS] , було відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю «Аквафонд Плюс», за яким 14.07.2021 року біло зареєстровано право власності (номер запису про право власності: 43040704). Таким чином, за фактичних обставин саме цієї справи, а саме враховуючи, що правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно було відчужено третій особі ТОВ «Аквафонд Плюс», вимоги про визнання дій відповідача-2 неправомірними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є неналежним способом захисту, оскільки це відновлює становище, яке існувало до прийняття відповідачем-1 оспорюваного рішення. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 703/3302/22. Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Зважаючи на те, що обрання неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові, суд не вважає за необхідне давати відповідь на кожен аргумент учасників справи, з огляду на висновки Європейського Суду з прав людини у справах "Проніна проти України", "Руїз Торіха проти Іспанії" (хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент), оскільки неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визнання дій відповідача-2 неправомірними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно через обрання позивачем неналежного способу захисту. 5.2. Стосовно вимог позивача про визнання неправомірними дій Вахрушевої Ольги Олександрівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу щодо прийняття рішення за індексним номером 56617897 від 15.02.2021 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс», суд зазначає наступне. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Згідно з частинами 1, 2 ст. 51 ЦПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На переконання суду, приватний нотаріус Вахрушева О.О. не є належним відповідачем за даним позовом, враховуючи наступне. В силу приписів Закону України «Про нотаріат» нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної із осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у справах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У даній справі, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи підтверджують, що приватний нотаріус ХМНО Вахрушева О.О. не повинна відповідати за пред`явленим позовом, а тому є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17). Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О.О. 6. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed