Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

22.11.2024 представник позивача ТОВ УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС"\~звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь позивача загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1194-5480 від 24.04.2023 в розмірі 20 500,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.04.2023 між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1194-5480 ( надалі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах : сума кредиту - 4 100,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 17 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість відповідач порушив умови кредитування і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 06.10.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 40 651,50 грн, однак з урахуванням Програми лояльності, позивач просить стягнути лише частину боргу у сумі 20 500,00 грн. 28.11.2024 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24.04.2023 між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] підписано Договір про відкриття кредитної лінії № 1194-5480. Договір підписаний позичальником [PERSON] допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором . Відповідно до\~умов Договору\~ Кредитодавець\~відкриває для\~Позичальника \~кредитну лінію\~для задоволення\~особистих потреб.\~ Сума\~кредиту \~4\~100,00\~грн.\~ Дата\~видачі кредиту\~24.04.2023.\~ Базовий\~період складає\~17\~кал.\~день.\~ Строк кредитування - 300 днів. Стандартна % ставка - 3,00 % в день. Дата повернення кредиту 17.02.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту 41 000,00 грн. Цей Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України Про електронну комерцію. Сторони погодили, що цей кредитний договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Укладаючи цей Кредитний договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з правилами на веб-сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. У кредитному договорі вказано номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [PERSON] [NUMBER] . Згідно до листа АТ КБ ПриватБанк та довідки 24.04.2023 було перераховано кошти за кредитним договором № 1194-5480 від 24.04.2023 через систему LIGPAY у сумі 4 100,00 грн на картку № [NUMBER] . Як встановлено судом відповідач не виконує умови Кредитного договору, заборгованість за договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідно до довідки за укладеним Кредитним договором за відповідачем [PERSON] станом на 06.10.2024 рахується заборгованість за основною сумою кредиту 4 100,00 грн, за відсотками 36 551,50 грн, а всього 40 651,50грн. При цьому відсотки за користування кредитними коштами нараховано в межах строку кредитування, а саме за 300 днів по 17.02.2024. Разом з тим, відповідно до Правил акції під умовною назвою Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості для споживачів фінансових послуг ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС, позивач заявляє вимогу про стягнення лише частини заборгованості у сумі 20 500,00 грн, з якої 4 100,00 грн заборгованість за кредитом, 16 400,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. \~ \~ \~ \~Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору № 1194-5480 від 24.04.2023.\~ Зазначений договір недійсним не визнано. З огляду на наявні у справі докази, судом встановлено факт укладання кредитного договору між сторонами. Представником позивача надано докази про видачу відповідачу кредитних коштів та існування заборгованості по кредиту, тому, враховуючи також позицію відповідача, який не оспорив зазначених фактів, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором та задоволення позовних вимог в розмірі 20 500,00 грн. У силу приписів \~ст. 141 ЦПК України \~судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved