Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особистою приватною власністю житлового будинку з надвірними будівлями і земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні житловим будинком з надвірними будівлями і земельною ділянкою. Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначає, що 06 вересня 2008 року між нею та відповідачем Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції укладено шлюб, актовий запис №398. У шлюбі народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.03.2020 у справі №367/9010/19 шлюб між сторонами розірвано. Позивачка зазначає, що у 2006 році вона брала участь в програмі «СуперШанс 2007» і виграла квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Квартира була оформлена на позивачку на підставі: договору про участь у Фонді фінансування будівництва №118 від 23 листопада 2006 року, укладеного між нею і ТОВ «Фінансова компанія «МІТЕХ»; додаткових угод №№ 1 від 15 квітня 2008 року, 2 від 25 вересня 2009 року, 3 від 15 травня 2010 року до договору про участь у Фонді фінансування будівництва №118 від 23 листопада 2006 року; свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва № 118 від 15 травня 2010 року; договору уступки майнових прав №118 від 30 листопада 2006 року; договору цесії б/н від 12 січня 2007 року, квитанції № 243861 від 29 листопада 2006 року. Вказує, що 15 липня 2010 року вона продала вказану квартиру за 508 419,00 грн, що підтверджується договором про відступлення права вимоги (цесії), укладеним між нею і [PERSON] . Позивач стверджує, що за гроші, отримані від продажу зазначеної квартири вона купила в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за 85408,00 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 29 жовтня 2010 року, укладеного між нею і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., зареєстровано в реєстрі за № 1920; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210945300:01:118:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] за 263 512,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2010 року, укладеним між нею і [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1923. Посилаючись на п.3 ч.1 ст. 57 СК України, відповідно до якого особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, позивачка вважає, що вказаний житловий будинок і земельна ділянка є її особистою приватною власністю. Також, позивачка зазначає, що відповідач проживає у спірному житловому будинку, не визнає, що житловий будинок і земельна ділянка є її особистою приватною власністю. Крім того, позивачка зазначає, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Вказує, що створила нову сім`ю. 12 грудня 2020 року між позивачкою та [PERSON] був зареєстрований шлюб, [INFO] вона народила дитину [PERSON] , однак з сім`єю вимушено проживає в орендованому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором найму (оренди) нерухомого майна від 17 березня 2021 року. Позивачка зазначає, що разом із своєю сім`єю бажає проживати в спірному будинку, але проживання в ньому відповідача заважає цьому. Тому вважає, що відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і земельною ділянкою і виселений з вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить: -визнати її особистою приватною власністю житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210945300:01:118:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] і земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210945300:01:118:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і земельною ділянкою і виселити його з вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Не погоджуючись із позовною заявою відповідач [PERSON] через свого представника [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Зокрема, представник відповідача зазначає, що позивачкою не підтверджено, яку саме квартиру вона виграла в програмі «СуперШанс 2007». Так, позивачка у своїй позовній заяві зазначає, що у 2006 році брала участь в програмі «СуперШанс 2007» і виграла квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Звертає увагу суду, що позивачкою на підтвердження своїх вимог до позовної заяви було додано копію сертифіката учасника, копію гарантійного листа та копію публікацій в газеті на трьох сторінках. Втім, зі змісту сертифіката та гарантійного листа неможливо встановити про виграш якої саме квартири йде мова, за якою адресою вона знаходиться, яка її площа, технічна характеристика тощо. Публікації в друкованих засобах масової інформації не можуть слугувати належним доказом на підтвердження факту виграшу квартири Позивачкою. Так, Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би факт виграшу Позивачкою квартири за адресою: [ADDRESS] , а відтак зазначене залишається лише голослівними твердженнями. Ані договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 118 від 23 листопада 2006 року, укладеного між Позивачкою і ТОВ «Фінансова компанія «МІТЕХ», ані додаткові угоди №№ 1 від 15 квітня 2008 року, 2 від 25 вересня 2009 року, 3 від 15 травня 2010 року до договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 118 від 23 листопада 2006 року, ані свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва № 118 від 15 травня 2010 року, ані договору уступки майнових прав № 118 від 30 листопада 2006 року, ані квитанції № 243861 від 29 листопада 2006 року Позивачка до позовної заяви не додала. Отже, копія сертифіката учасника, копія гарантійного листа та копії публікацій в газеті на трьох сторінках не є належними доказами виграшу Позивачкою квартири за адресою: [ADDRESS] у розумінні ст. 77 ЦПК України. Також, представник відповідача зазначає, що позивач не\~надає жодних\~документів,\~які дозволили\~б встановити\~суму коштів,\~що передавалася\~за Договором\~відступлення права\~вимоги від 15 липня 2010 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 15 липня 2010 року Позивачка продала квартиру за адресою: [ADDRESS] , за 508 419 (п`ятсот вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 00 коп., що підтверджується Договором про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Позивачкою та [PERSON] . За гроші, отримані від продажу зазначеної квартири Позивачка купила у тому числі спірні житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку. Задля підтвердження вищезазначених тверджень, Позивачкою була додана до позовної заяви копія Договору відступлення права вимоги (цесії) від 15 липня 2010 року. Так, в порядку та на умовах зазначеного Договору, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і він стає Довірителем за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №118 від 23 листопада 2006 року між Цедентом і ТОВ «Фінансова компанія «МІТЕХ». Втім, зі змісту вищевказаного Договору неможливо встановити про який саме об`єкт будівництва йде мова. Крім того, договір не є первинним обліковим документом і не може свідчити про фактичне виконання дій. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, договір свідчить лише про намір виконання дій в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Втім, позивачкою не надано доказів сплати їй грошової суми в розмірі 508 419 (п`ятсот вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 00 коп., а наявність лише Договору відступлення права вимоги не може свідчити про фактичне виконання договору та передачу коштів, відповідно. Також, представник відповідача вказує, що договір купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки був укладений за час перебування позивачки та відповідача у зареєстрованому шлюбі, а тому належить до спільної сумісної власності. Отже, придбавши нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку під час перебування в шлюбі, позивачка та її колишній чоловік - відповідач набули право спільної сумісної власності на спірне майно відповідно до вищезазначених положень та їх право на рівні частки в майні презюмується . Крім того,\~представник відповідача\~зазначає,\~що за\~час шлюбу\~між позивачкою\~та відповідачем\~було істотно\~поліпшено вартість\~спірного житлового\~будинку та\~земельної ділянки.\~Згідно звітів про оцінку нерухомого майна та земельної ділянки, наданих позивачем, зазначені поліпшення не були враховані. Позивачка разом з позовною заявою додала висновки про вартість майна, складені ТОВ «БІНОМ-ГРУП» від 30 вересня 2021 року, відповідно до яких, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складає 385 000 (триста вісімдесят п`ять тисяч) грн, а ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 3210945300:01:118:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 1254500 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень. Представник відповідача наголошує, що з моменту придбання спірного житлового будинку та до дати проведення оцінки вищезазначеного майна, позивачкою та її колишнім чоловіком - відповідачем були здійсненні значні поліпшення, які не були враховані у наданих позивачкою висновках. Так, були виконані роботи з реконструкції житлового будинку. Зокрема по зовнішньому периметру раніше існуючого житлового будинку влаштовано фундамент, стіни першого поверху та облаштовано мансардний поверх. У прибудові, а саме у приміщеннях житлової кімнати та кухні, а також санвузла та коридору виконано демонтаж існуючого перекриття, та влаштовано нове дерев`яне перекриття з обпиранням на нові несучі конструкції житлового будинку та збільшено висоту стелі з Н= 2,30 м до М = 2, 96 м (згідно замірів). У житловій кімнаті влаштовано сходи між першим і мансардним поверхами. Тим часом прибудова зазнала перебудови зі збільшенням габаритних розмірів, зокрема збільшення глибини, ширини та висоти стелі. Влаштовано нову перегородку. Відтак, згідно висновку експерта № 784/11/2021 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, складеного ТОВ «Експертно-дослідна служба України» 01.11.2021 року за заявою (запитом) [PERSON] , дійсна ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цінах станом на 28.09.2021 (без урахування земельного компоненту) становить 1 455 775 (один мільйон чотириста п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 00 коп., з яких: 507 400 грн - дійсна (ринкова) вартість житлового будинку (літ. «А») із господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] в цінах на 28.09.2021. (грн); 948 375 грн - вартість будівельних робіт з реконструкції будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в цінах на 28.09.2021. Дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 3210945300:01:118:0129, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 876 300 (вісімсот сімдесят шість тисяч триста) гривень. Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Враховуючи вищевикладене та те, що за час перебування в шлюбі позивачки з відповідачем, внаслідок спільних трудових та фінансових затрат, було здійснено поліпшення спірного будинку. Збільшення вартості та площі будинку у розумінні частини першої статті 62 СК України є достатньо значним для можливості визнання спірного майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки вартість житлового будинку після проведення реконструкції збільшилася на 65%, значно збільшились і розміри самого будинку, що підтверджується висновком експерта №784/11/2021 за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, складеним ТОВ «Експертно-дослідна служба України» 01.11.2021, а тому з урахуванням особистих і спільних майнових та трудових затрат кожного з подружжя, є підстави для визнання об`єкта таким, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована. Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №214/6174/15-ц. Проте, позивачкою не надано належних та обґрунтованих доказів на спростування спільності спірного майна. А відтак, позовні вимоги про визнання особистою приватною власністю позивачки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки не підлягають задоволенню. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідків, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. Як видно із долученої позивачкою копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 09 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №628, після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №398, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народилася спільна донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2020 року у справі №367/9010/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.09.2008 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №398. Рішення набрало законної сили 13.04.2020. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2020 року у справі №367/89/20 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено, визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Як видно із долученого позивачкою Сертифікату учасника програми лояльності СуперШанс 2007, виданого ЗАТ «Видавнича група «Сегодня», [PERSON] як постійний та активний читач газети «Сегодня», отримала в подарунок квартиру в м. Києві. Відповідно до Гарантійного листа від 26 грудня 2006 року, виданого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Промо технології» Дмитрієвим Ю.Д. та керівником проекту «Супер шанс 2007» Волковою Ю., адресованого [PERSON] , повідомлено, що рекламне агентство «Промо Технології», яке є організатором програми «СуперШанс 2007», отримало від [PERSON] картку-оригінал, ID код якої зареєстрований як виграшний. Ця картка дає право на придбання головного заохочення квартири в м. Києві по спеціальній ціні. Оформлення квартири на ім`я [PERSON] призначено на 10 січня 2007 року у видавництві газети «Сегодня». При собі необхдно мати документи, що посвідчують особу та оплату спеціальної ціни. Також, судом досліджено статтю в газеті «Сегодня», випуск номер 298 к (2539) від 30.12.2006, копія якої долучена до позовної заяви позивачкою, про те, що 19-річна студентка [PERSON] отримала головний приз по Програмі лояльності читачів «Супер Шанс-2007» - квартири в [ADDRESS] , квартира придбана у фінансово-інвестиційної компанії «МІТЕХ». Відповідно до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 15 липня 2010 року, [PERSON] (Цедент) та [PERSON] (Цесіонарій), уклали даний договір, відповідно до п.1 якого Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає довірителем за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №118 від 23 листопада 2006 року між Цедентом і ТОВ «Фінансова компанія «МІТЕХ» (надалі іменується «Управитель»). Відповідно до п.3 Договору, право вимоги, що відступається цесіонарієві, засвідчується наступними документами: 1) Договір про участь у фонді фінансування будівництва між Цедентом та ТОВ «Фінансова компанія «МІТЕХ» №118 від 23.11.2006; 2) Додаткові угоди №№1 від 15.04.2008 р., 2 від 25 вересня 2009 р., 3 від 15 травня 2010 р. до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №118 від 23 листопада 2006 р.; 3) Свідоцтво про участь у фонді фінансування будівництва №118 від 15 травня 2010 р.; 4) Договір уступки майнових прав №118 від 30 листопада 2006 р.; 5) Договір цесії б/н від 12 січня 2007 р.; 6) Квитанція №243861 від 29.11.2006 р. За передання права вимоги по цьому договору Цесіонарій сплачує цеденту грошові кошти в сумі 508\~419 (п`ятсот вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 00 коп. в момент підписання цього Договору. Згідно із п. 10 Договору, Цедент підтверджує, що між ним та [PERSON] проведені розрахунки в повному обсязі згідно Договору цесії від 12 січня 2007 року та жодних претензій щодо виконання умов договору між ними немає. Згідно із Договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 29 жовтня 2010 року, вказаний договір укладено між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), відповідно до п.1 якого продавець передала, а покупець прийняла житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок має житлову площу 35, 4 кв.м, загальну площу 52,1 кв.м, розташований на приватизованій земельній ділянці, на якій розміщені надвірні будівлі: літня кухня позначена на плані літерою «Б», гараж позначений на плані літерою «В», погріб під гаражем позначеним на плані літерою «В», вхід в погріб позначений на плані літерою «Ж», огорожа під №1-4. Згідно п.4 Договору, продаж, за домовленістю сторін, вчиняється за суму 85 408 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста вісім) грн., які покупець передала продавцю до підписання цього договору. Відповідно до п.16 Договору, цей договір укладено за згодою чоловіка покупця, [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В. 29 жовтня 2010 року за реєстровим №1919 на бланку серії ВРВ №356181. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1920. Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру правочинів №9180732 від 29.10.2010. Згідно із Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2010 року, вказаний договір укладено між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), відповідно до п.1 якого продавець передала, а покупець прийняла земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 3210945300:01:118:0129), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 Договору, продаж, за домовленістю сторін, вчиняється за суму 263\~512 (двісті шістдесят три тисячі п`ятсот дванадцять) грн., які покупець передала продавцю до підписання цього договору. Згідно із п.13 Договору, цей договір укладено за згодою чоловіка покупця, [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В. 29 жовтня 2010 року за реєстровим №1919 на бланку серії ВРВ №356181. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1923. Вказане підтверджується також Витягом з Державного реєстру правочинів №9180817 від 29.10.2010. Як видно із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12 грудня 2020 року Шевченківським районним в м. Києві відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1638. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] . Згідно із Договором найму (оренди) нерухомого майна від 17.02.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання орендує житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , щомісячна орендна плата становить 36\~400 грн. Відповідно до долученого до позову Звіту про оцінку нерухомого майна, складеного ТОВ «Біном-Груп», станом на 30 вересня 2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 385\~000 (триста вісімдесят п`ять тисяч) гривень. Згідно із долученим до позову Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеним ТОВ «Біном-Груп», станом на 30 вересня 2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210945300:01:118:0129, розташованої за адресою: [ADDRESS] , складає 1\~254\~500 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень. Відповідно до долученого до відзиву представником відповідача Висновку експерта №784/11/2021, складеного 01.11.2021 судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, дійсна (ринкова) вартість об`єкта нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в цінах та станом на 28.09.2021 (без урахування земельного компонента), становить 1\~455\~775 (один мільйон чотириста п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень, де 507\~400 грн. дійсна (ринкова) вартість житлового будинку (літ. «А») із господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в цінах на 28.09.2021, 948\~375 грн. вартість будівельних робіт з реконструкції будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на 28.09.2021; дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки із кадастровим номером 3210945300:01:118:0129 за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на 28.09.2021 становить 876\~300 (вісімсот сімдесят шість тисяч триста) гривень. Допитана в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок Майстренко А.С. надала показання про те, що з позивачкою [PERSON] дружить зі шкільних років, пізніше вони разом знімали квартиру в м. Києві та там проживали. З відповідачем [PERSON] її познайомила [PERSON] напередодні їхнього весілля. Свідок зазначила, що про виграш [PERSON] квартири їй відомо зі слів [PERSON] та її матері, також вона бачила статтю у газеті стосовно цього, свідку невідомо, чи доплачувала гроші [PERSON] за цю квартиру. Також відомо, що на момент виграшу квартира не була здана в експлуатацію. Свідку відомо, що дану квартиру [PERSON] продала, у якому році точно не пам`ятає, та з коштів від продажу квартири [PERSON] придбала житловий будинок та земельну ділянку у м. Буча. Про вказані обставини свідку відомо зі слів [PERSON] , будь-які документи стосовно продажу квартири та придбання будинку та земельної ділянки свідок особисто не бачила. До придбання житлового будинку в м. Буча, [PERSON] та [PERSON] проживали у орендованій квартирі в м. Києві, після придбання будинку у 2011 році переїхали проживати у вказаному будинку в м. Буча. За яку суму коштів було продано квартиру та придбано будинок та земельну ділянку свідку невідомо. Також, свідок зазначила, що з моменту придбання будинку в м. Буча вона була у гостях у [PERSON] та [PERSON] разів 5-6 та бачила, що покращення в будинку проводилися, робився ремонт. Допитана в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] є її двоюрідною сестрою. Зазначила, що у 2006 році [PERSON] виграла квартиру в м. Києві, але ця квартира була на стадії будівництва, вона чекала коли добудується будинок. Про виграш квартири [PERSON] знала вся родина, в тому числі і свідок, дізналась від інших родичів. Однак, у 2010 році [PERSON] продала цю квартиру за 500 тисяч гривень, і купила на ці гроші будинок та земельну ділянку в м. Буча, також гроші залишилися на ремонт будинку. У 2012 році у [PERSON] та її чоловіка [PERSON] народилася донька. На сьогоднішній день у [PERSON] інший чоловік, але будинком вона не може користуватися, оскільки в ньому проживає [PERSON] . Про вказані обставини свідку відомо зі слів [PERSON] , будь-які документи стосовно продажу квартири та придбання будинку та земельної ділянки, оплати коштів, свідок особисто не бачила. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок [PERSON] надав показання про те, що він з 2005 по 2012 роки був директором ТОВ «ФК «МІТЕХ», до сфери діяльності вказаного товариства входило залучення інвесторів, коштів, та спрямування даних засобів на будівництво, підписання договорів. Свідок зазначив, що [PERSON] була інвестором по цікавій сфері інвестування, це був єдиний інвестор, який отримав право придбання майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , через лотерею, яку проводила газета. Так, у 2006 році було підписано Договір про участь у фонді фінансування №118, після цього, у 2007 році був підписаний Договір відступлення прав вимоги між працівником газети «Сегодня» та [PERSON] , це був безоплатний договір, умови якого свідок не пам`ятає, оскільки його готували юристи газети «Сегодня». Після цього, свідок зустрічався із [PERSON] через 3 роки після того, як вона вирішила відступити майнові права іншому інвестору. Під час підписання договору відступлення права вимоги у 2010 році між [PERSON] та [PERSON] , ТОВ «ФК «МІТЕХ» виступало в ролі посередника, договір був підписаний між сторонами у присутності свідка, свідок бачив, як [PERSON] передавала кошти [PERSON] . У подальшому, будинок був зданий в експлуатацію у березні 2012 року, у 2013 році право власності на квартиру було оформлене на [PERSON] . У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі статтю 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (пункт 1). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як проголошено у статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої цієї статті дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а частина друга цієї статті визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом уведення в дію «законів». Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів демократичного суспільства є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах: від 20 травня 2010 року «Україна-Тюмень» проти України» (заява № 22603/02); від 25 червня 1996 «Амюр проти Франції» (Amuur v. France); «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece), № 25701/94, § 79, ECHR 2000-XII; «Малама проти Греції» (Malama v. Greece), № 43622/98, § 43, ECHR 2001-II). Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed