Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

В жовтні\~2024\~року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Універсальна товарна біржа «Партнер», про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.05.1999 року, зареєстрованого Олександрійським МБТІ 12.05.1999 року за реєстровим номером 3355/109с тр.64, укладений між сторонами на Універсальній товарній біржі «Партнер» за реєстровим №57. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до умов вказаного договору [PERSON] купив у [PERSON] 2/25 частини житлового будинку [ADDRESS] , розташованій на земельній ділянці площею 667,5 кв.м. Вказана частина будинку одноповерхова, житловою площею 7,2 кв.м. На момент укладення договору купівлі-продажу на біржі було пояснено, що відповідно до ч.3 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», та ст.9 ЖК України, зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін і доповнень до Житлового Кодексу Української PCP» від 06.05.1993 року, громадянам надається право на придбання квартир/будинків на біржових торгах і такі угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угоди вважались укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. На підставі цих договорів, КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно. Позивач зареєстрував своє місце мешкання у вказаному житловому будинку де проживає по теперішній час. На теперішній час він звернувся до Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради з метою внесення відповідної інформації про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та мати можливість в будь-який час розпоряджатися своїм нерухомим майном, однак йому роз`яснено, що угоди затверджені на біржі не є правовстановлюючими документами. Ухвалою суду від 02.10.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.01.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.4, 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки\~суду не\~повідомила,\~будь-яких\~заяв або\~пояснень по\~суті позовних\~вимог суду\~не надала,\~відзив на\~позов не\~подала(а.с.10, 20, 33). Представник третьої особи Універсальної товарної біржі «Партнер» в судове\~засідання не\~з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не подав (а.с.18, 31). Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в ред.1963р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язаний, передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язаний прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 227 ЦК України (в ред.1963р.) - договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. За положеннями ст. 242 ЦК України (в ред.1963р.) - до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в ред.1963р.), якщо одна сторона повністю виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, але угода нотаріально не посвідчена, то суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» товарним біржам дозволялося посвідчувати угоди купівлі-продажу та міни нерухомого майна. Угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню та вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на товарній біржі. Згідно до ст. 657 ЦК України (в ред. 2003р.) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку, квартири, або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст.716 ЦК України в ред.2003р.) Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд, може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що 05.05.1999 року відповідач [PERSON] продала, а позивач [PERSON] купив 2/25 частини житлового будинку [ADDRESS] , розташованій на земельній ділянці площею 667,5 кв.м. Вказана частина будинку одноповерхова, житловою площею 7,2 кв.м. Продаж 2/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель вчинено за 1248 гривень, які покупець передав продавцю повністю до підписання цього договору, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.05.1999 року (а.с.5). Зазначений договір укладений на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» та зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Партнер», про що зроблено запис в Журналі реєстрації угод за №57. Даний договір купівлі-продажу не був оформлений в нотаріальній конторі через юридичну необізнаність сторін. Крім того, КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» раніше визнавало та зареєструвало за [PERSON] право власності на вказану нерухомість, що підтверджується копією реєстраційного напису та архівною довідкою №668 від 04.10.2024 року (а.с.5, 14-15). Позивачу повідомлено, що оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, то відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації його прав власності на вказаний об`єкт нерухомості. Також судом взято до уваги, що на даний момент втрачена можливість посвідчити вказаний договір купівлі-продажу нерухомості нотаріально, оскільки з моменту укладення договору пройшло більш ніж 20 років, позивач не обізнаний про фактичне місце мешкання відповідачів, не підтримує з ними зв`язок, не обізнаний про будь-які засоби зв`язку з відповідачами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу дійсним, без нотаріального посвідчення.

Outcome: approved