Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

10.10.2024 представник позивача звернувся до Чуднівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про визначення за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за вищезазначеною адресою. 04.10.2024 позивач звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримав відмову нотаріуса, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документа, що посвідчує право власності на зазначений будинок. Згідно даних по господарської книги Краснопільської селищної ради за 2024 2028 років, за померлим [PERSON] значиться будинок [ADDRESS] , однак право власності спадкодавець на зазначене майно за життя не оформив. Ухвалою суду від 17.12.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Бердичівської державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу №102/2024, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2025 оголошено перерву в судовому засіданні у зв`язку з невиконанням ухвали суду Бердичівською державною нотаріальною конторою про надсилання спадкової справи. У судове засідання 27.02.2025 позивач та його представник не з`явились,про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Однак, на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Григоришиної В.В. про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява Краснопільської сільської ради №777/03-30 від 25.12.2024 про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи просить проводити без участі сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2024, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Мотрунки Бердичівського району Житомирської області. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00047313982, батьком позивача [PERSON] записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] все своє майно заповів позивачу\~ [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією заповіту від 19.06.2018. Позивачем 20.04.2024 до Бердичівської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини за померлим [PERSON] , однак постановою №877/02-31 від 04.10.2024 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1753 від 24.09.2024, згідно наявних даних паперових носіїв станом на 31.12.2012 на житловий будинок по [ADDRESS] право приватної власності не зареєстровано. Згідно з довідкою Краснопільської сільської ради № 33 від 17.04.2024 [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав у будинку [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] , 1936 р.н. Довідкою Краснопільської сільської ради № 36 від 22.04.2024 стверджується, що відповідно до записів погосподарської книги с. Мотрунки за 2024 2028 років № [NUMBER] ОПО-4-0011-1 за померлим [PERSON] значиться житловий будинок [ADDRESS] , розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 1,84 га, який перебував у власності померлого з 1971 року, будівництво будинку завершено 1971 року. Технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] підтверджується, що будинок складається з трьох житлових кімнат 14 кв.м, 13,2 кв.м. та 11,5 кв.м., коридора - 6.5 кв.м., кухні - 9,6 кв.м. та веранди 6,1 кв.м. Рік побудови 1971. Оціночна вартість спадкового майна станом 07.10.2024 188\~912 грн. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічна норма закріплена у ст. 392 ЦК України. У нотаріальному оформленні спадщини позивач має перешкоди через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я спадкодавця. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР1963 року, Законом України "Про власність",Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13.12.1995 державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~в редакції від 16.01.2003, тобто до 01.01.2004. Таким чином, з сукупності наданих позивачем доказів та аналізу вищезазначених норм чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . За змістом абз.3 п.24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~№ 2\~від 12.06.2009 у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких\~обставин,\~з урахуванням\~того,\~що позивач\~є єдиним\~спадкоємцем після\~смерті спадкодавця\~ [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину в\~установленому законом\~порядку шляхом\~подання заяви\~до нотаріальної\~контори,\~проте позбавлений\~можливості оформити\~спадкові права\~у зв`язку\~із відсутністю\~правовстановлюючого документу,\~суд вважає,\~що позов\~слід задовольнити,\~визнавши за\~ [PERSON] \~право\~власності на\~домоволодіння за\~адресою:\~ [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька\~ [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved