Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

03 листопада 2023 року позивач подала до суду позов до відповідача, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] та змінити (збільшити) розмір раніше стягуваних з [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду аліментів на утримання сина та стягувати з нього на користь [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 361/1235/15-ц, яке набрало законної сили 20.06.2015 року, розірвано шлюб між позивачем (на той час вона мала прізвище - [PERSON] ) і [PERSON] та стягнуто з нього на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що вказаним рішенням встановлені обставини, що їх син, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, є дитиною-інвалідом, а його батько, [PERSON] , у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і вже як понад один рік проживає окремо. Їх син, [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, що підтверджується також відповідним посвідченням серії [NUMBER] , виданим УСЗН Броварської районної державної адміністрації Київської області від 10.09.2020 року. 10 червня 2020 р. у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Позивач зазначила, що з 2014 року [PERSON] проживає окремо від позивача та сина, [PERSON] , [INFO] , із зазначеного часу він взагалі припинив приймати будь-яку участь у вихованні сина, не спілкується з ним, не переймається його здоров`ям, не цікавиться його життям, навчанням, захопленнями, взагалі не виявляє бажання спілкуватись з сином у будь-який можливий спосіб, не надає та навіть не пропонує їй матеріальної допомоги та підтримки в утриманні сина. Зокрема актом обстеження житлово-побутових умов від 31.10.2023 року, складеного депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області, [PERSON] , за участю двох сусідів позивача, підтверджується факт її проживання разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком-заборгованістю за аліментами Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість [PERSON] за аліментами на утримання сина [PERSON] рахується з лютого 2015 року і станом на 01.10.2023 складає 108897,50 грн. Отже, відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання сина, не забезпечує здобуття ним повної загальної середньої освіти. Саме тому відповідач повинен понести відповідальність у спосіб позбавлення його батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , що саме буде доцільним в інтересах останнього. Оскільки позбавлення відповідача батьківських прав забезпечуватиме виховну функцію стосовно нього, адже він може стати на шлях виправлення і скористатись своїм правом на поновлення батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , з метою належного подальшого виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання сина поки він є дитиною. 07 листопада 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16 січня 2024 року. 11 вересня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання позивач позов підтримала та просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Представник Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в яких просив проводити розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 21 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 15. 09 червня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 316. Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювала. Вказаним рішенням стягнуто із [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, який проживає за адресою [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, що підтверджується також відповідним посвідченням серії [NUMBER] , виданим УСЗН Броварської районної державної адміністрації Київської області від 10.09.2020 року. 10 червня 2020 р. у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 199. Актом обстеження житлово-побутових умов від 31.10.2023, складеного депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області, [PERSON] , за участю двох сусідів позивача, підтверджується факт її проживання разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком-заборгованістю за аліментами Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість [PERSON] за аліментами на утримання сина [PERSON] станом на грудень 2024 року складає 130906,50 грн. 26 грудня 2024 року державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні [NUMBER]. Згідно характеристики ДЮСШІ Київського регіонального центру ?Інваспорт? від 10.09.2024 року, з січня 2024 року [PERSON] тренується в групі з легкої атлетики. За вказаний період хлопчик досяг певних успіхів: став переможцем обласних, та всеукраїнських змагань з легкої атлетики ?Повір у себе? з бігу на 60 та 100 м. З самого початку занять легкою атлетикою, всі організаційні та виховні питання вирішувались виключно з матір`ю. виїзд на змагання у [PERSON] , відбувався тільки у супроводі матері. У висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області№ 719 від 25.06.2024 року зазначено про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.03.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України (незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище), та призначено йому покарання, передбачене санкцією статті, у виді 6 років 4 місяців позбавлення волі без конфіскації майна (з 28.11.2017 року). Згідно з листом від 09.10.2020 № 3250/2130-20/20, наданим Державною установою ?Білоцерківська виправна колонія № 35?, [PERSON] засуджений за частиною 2 статті 289, статтею 71 КК України на 6 років 4 місяці та з 25.09.2020 відбуває міру кримінального покарання. Кінець строку згідно облікових документів настає 28 березня 2024 року. 10 червня 2020 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , актовий запис № 199. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на ? [PERSON] ?. Матір із сином почали проживати з [PERSON] та його двома дітьми від попереднього шлюбу в його трикімнатній квартирі в місті Бровари. У зв`язку з вчиненням фізичного насилля [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , останнього було взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (наказ служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області від 05.10.2020 № 358/01-10) та тимчасово влаштовано в сім`ю його баби, [PERSON] (наказ Служби від 06.10.2020 №361/01-10). 13 червня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області розглянуто цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням суду в задоволенні позову органу опіки та піклування було відмовлено у зв`язку з відсутністю достатніх підстав для відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, оскільки не було доведено того, що це буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON] . Наказом Служби від 27.09.2023 року №9.01-08/298 [PERSON] було знято з первинного обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування у зв`язку з поверненням дитини на виховання матері. 06 березня 2024 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з матір`ю дитини, [PERSON] , в ході якої остання повідомила, що познайомилася з [PERSON] у 2012 році. Коли вона дізналася, що вагітна, зареєстрували шлюб. Як розповіла матір, під час ультразвукового дослідження лікар повідомив їй, що дитина має фізичні вади, їй пропонували перервати вагітність або відмовитися від дитини після пологів, проте батьки прийняли рішення народжувати та залишити дитину. Як зазначила [PERSON] , сім`єю вони періодично змінювали місце свого проживання: спочатку проживали за місцем реєстрації батька дитини в селі Бобровиця на Чернігівщині, згодом переїхали до села Пухівка Броварського району Київської області до помешкання її баби, проте пізніше знову повернулися на Чернігівщину. Зі слів матері, її колишній чоловік на той час працював в одному зі спецпідрозділів МВС України. Спочатку він матеріально утримував сім`ю та допомагав із доглядом за дитиною, проте з часом почав зловживати алкогольними напоями. В родині почали виникати конфлікти та непорозуміння. Батько інколи надавав матері якісь кошти, однак, з її слів, для утримання новонародженої дитини цього було недостатньо. Як вона зазначила, матеріально їй допомагали її баба (прабаба дитини) та хрещений батько дитини. Також, зі слів матері, [PERSON] по відношенню до неї неодноразово вчинялося фізичне насильство. З розповіді [PERSON] , коли [PERSON] виповнилося 8 місяців, вона переїхала з дитиною до своєї баби в село Пухівка, а батько дитини залишився проживати за місцем своєї реєстрації. З того часу її колишній чоловік взагалі перестав цікавитися життям та здоров`ям сина, а також матеріально його утримувати. Згодом, у 2015 році, вони розірвали шлюб. Як розповіла матір, в рамках відновлення та реабілітації її сину [PERSON] вже було зроблено декілька хірургічних оперативних втручань на обох верхніх кінцівках та плануються ще. Кошти на це, з її слів, надавалися її бабою, знайомими та небайдужими громадянами. [PERSON] розповіла, що в 2019 році познайомилася з [PERSON] , а згодом, у 2020 році, вони одружилися. Після одруження вони почали проживати в його квартирі по [ADDRESS] разом із її сином, [PERSON] , та двома доньками [PERSON] від попереднього шлюбу, де живуть і наразі. Зі слів матері, між хлопчиком та її чоловіком склалися дружні відносини. Зауважила, що [PERSON] займається плаванням та легкою атлетикою. На змаганнях його супроводжує її чоловік, вітчим дитини. Як повідомила матір, [PERSON] навчається в 4-А класі Пухівської школи Броварського району. Хлопчик щодня їздить до школи з Броварів на автобусі, а зі школи додому його привозять її дід із бабою на автомобілі. [PERSON] зауважила, що з нового 2024 навчального року планує перевести сина до Броварського ліцею № 8. Спеціаліст зауважила, що в 2020 році стався інцидент, внаслідок якого на матір було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП за неналежне виконання нею батьківських обов`язків у зв`язку з вчиненням [PERSON] фізичного насильства стосовно її сина [PERSON] . Матір пояснила, що її чоловік лише вдарив її сина ременем по сідницях за те, що він не прибрав у кімнаті та ?зробив шкоду?. Наразі, з її слів, чоловік визнав свою провину та не дозволяє собі вчинення будь-якого насильства по відношенню до її дитини. Про батька дитини [PERSON] розповіла, що він притягався до кримінальної відповідальності. З її слів, попри те, що вона ніколи не забороняла йому бачитись та спілкуватись із сином, [PERSON] вже протягом майже десяти років не цікавиться життям та здоров`ям сина, не бере участь у його вихованні та матеріальному утриманні. Дід та баба зі сторони батька також не контактують із онуком. На дату проведення бесіди матері було невідомо чи перебуває [PERSON] в місцях позбавлення волі, чи його було вже звільнено. 07 березня 2024 року спеціалістом Служби та фахівцем із соціальної роботи центру соціальних служб Броварської міської ради Броварського району Київської області було проведено обстеження умов проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що було складено відповідний акт №132. Під час обстеження було з`ясовано, що умови проживання задовільні. Двокімнатна квартира має загальну площу близько 52,0 кв.м, житлову - близько 35,0 кв.м. Наявні водо-, електро-, газо- та теплопостачання. Помешкання чисте, оснащене меблями та побутовою технікою. Поступово здійснюються ремонтні роботи кімнат. Санвузол роздільний. Санітарнотехнічний стан квартири придатний для проживання. Для малолітнього [PERSON] виділене окреме спальне місце, наявна робоча зона для навчання. Дитина забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування та засобами особистої гігієни. Для виховання та проживання малолітнього створені належні умови. Також в родині виховуються дві доньки [PERSON] від попереднього шлюбу. За цією адресою проживають та/або мають постійне місце реєстрації: - [PERSON] - чоловік [PERSON] , власник квартири, проживає, але зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Тимчасово не працює, учасник бойових дій (комісований). Середньомісячний дохід, з його слів, складає близько 12000,00 грн. та має заощадження; - [PERSON] - матір [PERSON] , заявниця, проживає, але зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Офіційно працевлаштована в ТОВ ?Імпортфуд? в місті Бровари на посаді касира-контролера. Середньомісячний дохід, з її слів, складає близько 25000,00 грн; - [PERSON] - син [PERSON] від попереднього шлюбу, проживає, зареєстрований за місцем реєстрації матері. Учень 4-А класу Пухівського закладу загальної середньої освіти Зазимської територіальної громади Броварського району Київської області. Особа з інвалідністю; - [PERSON] , [INFO] - донька [PERSON] від попереднього шлюбу, проживає, зареєстрована за місцем реєстрації батька. Учениця 10-А класу Броварського ліцею №8 Броварської міської ради Броварського району Київської області; - [PERSON] , [INFO] - донька [PERSON] від попереднього шлюбу, проживає, зареєстрована за місцем реєстрації батька. Учениця 9-Г класу Броварського ліцею № 8 Броварської міської ради Броварського району Київської області; - [PERSON] , 1935 р.н. - тітка [PERSON] проживає та зареєстрована, пенсіонер. Із 26.02.2024 року по 06.03.2024 року фахівцем із соціальної роботи Центру було проведено оцінку потреб сім`ї [PERSON] , про що було складено відповідний висновок. За результатами оцінювання було з`ясовано, що в родині наявні складні життєві обставини. Матір потребує підтримки в їх подоланні та здатна забезпечувати потреби свого сина. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.02.2024, виданої виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з характеристикою від 06.03.2024 року, наданою ТОВ ?Імпортфуд?, [PERSON] працює в даному товаристві з 12.12.2023 року по теперішній час на посаді касира-контролера. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний, дисциплінований працівник. Прогулів не зафіксовано. Роботу виконує вчасно та якісно. У неправомірних вчинках чи неадекватній поведінці помічена не була. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, [PERSON] за 2023 рік отримала дохід у сумі 30 319,25 грн. Згідно з довідками від 11.03.2024, виданими консультативно-діагностичним центром Комунального некомерційного підприємства територіальних громад Броварського району Київської області ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?, [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з характеристикою, наданою Пухівським закладом загальної середньої освіти Зазимської територіальної громади Броварського району Київської області 31.01.2024, [PERSON] навчається в даному закладі з 29.10.2020. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Має добрий загальний розвиток, на середньому рівні засвоює знання мови. [PERSON] контактний, добрий, проявляє радість при зустрічі з учителями та однокласниками. Рівень розвитку пізнавальних процесів [PERSON] відповідає віковій нормі. Хлопчик привчений до самообслуговування, але іноді потребує допомоги вчителя. [PERSON] завжди має охайний вигляд, приходить у чистому одязі. Забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами для навчального процесу. Матір, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню [PERSON] та цікавиться його успіхами. Батько, [PERSON] , в навчальний заклад не з`являвся, жодного разу не цікавився успішністю сина. Згідно з декларацією №0001-553Т-9ТА0 від 11.09.2023 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, виданою Комунальним некомерційним підприємством Броварської міської ради Броварського району Київської області ?Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги?, [PERSON] є пацієнтом даної медичної установи. Згідно з посвідченням, серії [NUMBER] , виданим управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області 12.01.2024, [PERSON] як дитині з інвалідністю призначено державну соціальну допомогу в сумі 3250,70 грн із 18.10.2023 року до 10.10.2028 року (клініко-функціональний діагноз: вроджена аномалія розвитку верхніх кінцівок. Променева косорукість. Синдактилія). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 239, складеної 10.10.2023 року лікарсько-консультативною комісією Броварської дитячої поліклініки, [PERSON] проходить курс реабілітації. Згідно з посвідченням, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області 07.03.2024, мати, [PERSON] , та батько, [PERSON] , мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Відповідно до посвідчення, серії [NUMBER] , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] 17.03.2016, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Спеціалістом Служби з офіційного веб-порталу ?Судова влада України? було взято інформацію, згідно з якою у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 361/9412/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кримінального кодексу України (умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину або ті самі дії, вчинені з метою залякування потерпілого або його родичів чи примусу до певних дій або з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості). Проте ухвалою цього ж суду від 24.06.2022 року дане провадження було зупинене у зв`язку з призовом обвинуваченого до лав ЗСУ для проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 25.02.2022 року до звільнення його з військової служби. Розгляд справи №361/9412/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кримінального кодексу України, було поновлено у зв`язку з його звільненням з військової служби за станом здоров`я та було призначено на 13.05.2024. Станом на 19.06.2024 інформація щодо прийняття судом вироку по даній справі на офіційному веб-порталі ?Судова влада України? відсутня. З метою об`єктивного та неупередженого розгляду даного питання спеціалістом Служби 27.02.2024 року було направлено лист до Державної установи ?Білоцерківська виправна колонія № 35? з метою з`ясування думки батька дитини, [PERSON] , щодо позбавлення його батьківських прав. 02 квітня 2024 року до Служби надійшла відповідь вищевказаної установи, з якої стало відомо, що [PERSON] відбував міру кримінального покарання з 25.09.2020 року по 28.03.2024 рік. Після звільнення вибув за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістом Служби 03.04.2024 було направлено лист до служби у справах дітей Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області щодо здійснення візиту за місцем реєстрації батька дитини, а саме: [ADDRESS] , з метою з`ясування факту його перебування за даною адресою та його думки щодо позбавлення батьківських прав. 24 квітня 2024 року надійшла відповідь вищезазначеної служби у справах дітей, якою було повідомлено, що за місцем реєстрації [PERSON] непроживає, відомості про його місце перебування відсутні. Проте раніше, 15 квітня 2024 року, на мобільний номер Служби зателефонувала особа, яка представилася [PERSON] . Цього ж дня спеціалістом було проведено з ним бесіду по відеозв`язку через мобільний додаток ?Теlеgrаm?, під час якої його особу було ідентифіковано та повідомлено про надходження заяви [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] . Батько дитини заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. Розповів, що після одруження з [PERSON] проживав у будинку її родичів у селі Пухівка. Повідомив, що працював у Броварському РУП. З його слів, матір дитини не мала бажання вести господарство по дому, а після народження дитини неналежно здійснювала догляд за нею. У зв`язку з цим між матір`ю дитини та її родичами часто виникали конфлікти та сварки. Зі слів [PERSON] , згодом між ним та його колишньою дружиною також почали виникати конфлікти на побутовому підґрунті. На запитання спеціаліста чи були випадки фізичного насильства з його сторони по відношенню до матері дитини [PERSON] відповів, що ним ніколи не вчинялося будь-яке насильство ні по відношенню до колишньої дружини, ні до сина. З його слів, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя стали причиною розірвання шлюбу. Як стало відомо з розповіді батька дитини, в 2016 році ним було скоєно кримінальний проступок, про що він дуже шкодує. З 2017 року останній відбував покарання у виправній колонії, і влітку 2023 року був звільнений достроково за сумлінну поведінку. Як повідомив [PERSON] , після звільнення ним було укладено контракт на проходження військової служби в Збройних Силах України, де він наразі перебуває. Під час спілкування [PERSON] повідомив, що не був обізнаний про заборгованість зі сплати аліментів. Розповів, що після розлучення між ним та матір`ю дитини була усна домовленість про те, що він у добровільному порядку буде перераховувати кошти на утримання сина. Наразі, з його слів, він планує погасити дану заборгованість. Також батько дитини зауважив, що його колишній дружині відомий його контактний номер мобільного телефону. Під час спілкування по відеозв`язку [PERSON] був одягнений у військову форму та пред`явив посвідчення військовослужбовця ЗСУ, фото якого пообіцяв надіслати спеціалісту Служби після погодження з командиром, оскільки служить, з його слів, у розвідці. [PERSON] було запрошено взяти участь онлайн у засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області 24.04.2024 року при розгляді заяви [PERSON] 07 березня 2024 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з малолітнім [PERSON] . Дитина охоче йшла на контакт та відверто відповідала на питання. У ході бесіди хлопчик повідомив, що його звати [PERSON] та що йому десять років. Розповів, що проживає разом із матір`ю, вітчимом, сестрами, [PERSON] й [PERSON] , та бабою [PERSON] . Також хлопчик повідомив, що разом із ними живуть їхні домашні улюбленці: шиншила та хом`яки. Також дитина розповіла, що в селі Пухівка живе його баба зі сторони матері, до якої він їздить на вихідні дні. [PERSON] повідомив, що навчається в 4-А класі Пухівської школи. Зі шкільних предметів йому найбільше подобаються ?Фізична культура? та ?Музичне мистецтво?. Має середній рівень навчальних досягнень. Також зазначив, що має багато друзів як у школі, так і за місцем проживання. Хлопчик розповів, що займається плаванням та легкою атлетикою. Зауважив, що на змаганнях із плавання займав призові місця та готується до змагання з легкої атлетики. На запитання спеціаліста чи подобається [PERSON] читати книжки хлопчик відповів: ?Так, у мене є книга про [PERSON] , мені її соцслужба подарувала. А ще соцслужба подарувала мені спортивний велосипед та самокат, я на них катаюся?. На запитання спеціаліста що відомо [PERSON] про його рідного батька хлопець відповів: ?Я його не хочу знати, тому що коли в мене були складні часи, то він мені нічим не допоміг, жодною копійкою?. [PERSON] зауважив, що не хоче спілкуватися з своїм батьком та додав, що боїться його. На запитання спеціаліста ?Чому?? хлопець відповів: ?Це з-за нього в мене такі руки, тому що він бив маму по животу, коли вона була вагітна. Хотів, щоб я вмер?. Спеціаліст поцікавилася звідки в дитини така інформація, на що [PERSON] повідомив, що йому про це розповідали матір та баба. Спеціалістом було роз`яснено малолітньому причину проведення з ним бесіди та повідомлено про намір матері позбавити його батька батьківських прав. Зі слів дитини, він підтримує матір в її намірі та додав, що вітчим хоче його всиновити. А дитина, в свою чергу, хоче мати прізвище ? [PERSON] ?. Заява [PERSON] про надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , розглядалася тричі на засіданнях комісій з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області: 24 квітня, 15 травня та 12 червня 2024 року. На засіданні Комісії 24.04.2024 року була присутня [PERSON] . [PERSON] пообіцяв вийти на зв`язок по відеозв`язку, проте в призначений час не підняв слухавку та не перетелефонував. Головуюча поцікавилася в матері з якою метою вона позбавляє батька дитини батьківських прав, на що та відповіла, що він не цікавиться життям дитини, не контактує з сином, матеріально не допомагає. 15 травня 2024 року [PERSON] бути присутньою на засіданні Комісії не змогла, про що попередила завчасно. Спілкування з нею мало відбуватися по відеозв`язку, однак на неодноразові відеодзвінки секретаря Комісії остання не відповіла. Спілкування з [PERSON] відбувалося по відеозв`язку. Останнім до засідання було надано копії повістки, посвідчення учасника бойових дій з 2014 року, свідоцтва про одруження та копії документів про проходження ним комісії для військової служби за контрактом. [PERSON] розповів, що коли в матері було вилучено сина без позбавлення її батьківських прав після вчинення її чоловіком фізичного насильства над дитиною, вона телефонувала йому та просила допомоги. А наразі вирішила позбавити його батьківських прав, про що він категорично заперечує. Повідомив, що перебуває на військовій службі. Головуюча поцікавилася коли останній раз батько бачив дитину та чи матеріально утримує її, на що [PERSON] відповів, що бачив сина ще в 2016 році, коли йому було три роки. Сплачував кошти на картковий рахунок матері дитини за усною домовленістю з нею. Головуюча звернула увагу, що станом на зараз його борг зі сплати аліментів становить 118000,00 грн. Останній зауважив, що дізнався про це півроку тому. До цього взагалі не знав про те, що колишня дружина звернулася до суду про стягнення з нього аліментів. [PERSON] поцікавився чи може він звернутися з зустрічною заявою, на що головуюча відповіла, що він може звернутися з заявою про визначення йому днів та годин побачень із сином. Це буде свідченням того, що батько виявляє бажання брати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. [PERSON] повідомив, що одружений та планує забрати сина до себе. Також Головуюча запитала чи є у батька довідка про проходження ним військової служби в лавах ЗСУ, на що [PERSON] відповів, що таку довідку можуть видати лише за запитом органу опіки та піклування. Також Головуюча поцікавилася чи планує батько виплатити борг по аліментам, на що останній відповів, що частково буде виплачувати. Головуюча зауважила, що питання повторно буде розглянуто через місяць, тому в батька є час для налагодження контакту з сином та часткової сплати боргу по аліментам. Також батько повинен надати довідку з військової частини, в якій він проходить службу за формою 5. Останній зазначив, що матір дитини перешкоджає йому в спілкуванні з дитиною. 12 червня 2024 року на засіданні Комісії була присутня [PERSON] . 08 червня 2024 року надійшов лист з [INFO] , в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , згідно даних АІТС ?Оберіг? призваний на військову службу [INFO] . [PERSON] повідомила, що [PERSON] необхідно робити знову операцію, а батько дитини не сплачує аліменти. Головуюча порекомендувала [PERSON] повідомити листом [INFO] про те, що [PERSON] є боржником по сплаті аліментів з метою відрахування з його заробітної плати коштів на утримання сина, [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що [PERSON] відбував кримінальне покарання та не мав змоги виконувати свої батьківські обов`язки, а наразі призваний на військову службу до лав ЗСУ, зважаючи на бажання батька брати участь у вихованні дитини, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу із наказу командира військової [NUMBER] від 22 липня 2024 року за № 205 солдат [PERSON] проходить війському службу в ЗСУ, що також підтверджується наданим військовим квитком. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. 11 липня 2017 році Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі М.С. проти України, у якому йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною: по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей, що мають місце виняткові обставини в розумінні положень Декларації прав дитини, Закону України "Про охорону дитинства", які дають підстави дійти безумовного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав і що це буде відповідати саме інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини? суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі ?Хант проти України? від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Беручи до уваги те, що відповідач проти позбавлення його батьківських прав заперечував, посилався на те, що він перебував в місцях позбавлення волі не мав змоги виконувати свої батьківські обов`язки, а потім був призваний на військову службу, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батькіських прав, та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов 'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов 'язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов 'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров 'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв 'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров 'я когось із них. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2015 року, із відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 800,00 грн., що навіть менше передбаченого ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2023 рік", ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2024 рік", суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру стягуваних аліментів до 1500 грн. 00 коп. щомісячно.

Outcome: partial