Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Корнинська селищна рада Житомирського району Житомирської області, посилаючись на\~те,\~що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина. Спадкоємцями, які оформили спадщину після смерті матері, є заявник та його брати [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини входить, зокрема, 2/5 частки квартири номер [ADDRESS] , що перейде з урахуванням домовленостей за договором про поділ спадщини, у власність сина спадкодавця [PERSON] . Однак, при вивчені документів з`ясувалось, що у свідоцтві про право власності на житло допущено помилку в написанні прізвища власниці квартири. Замість вірного « [PERSON] » у свідоцтві про право власності на житло вказано « [PERSON] ». Доказами того, що свідоцтво про право власності на житло належить саме спадкодавцю [PERSON] є надані до даної заяви документи. Встановлення вказаного факту не пов`язано з наступним вирішенням спору про право, а необхідне для оформлення спадщини. Заявник просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1995 року Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження № 11 від 20 березня 1995 року, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, вимоги заяви визнають. Представник Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 вересня 1981 року Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 11./а.с. 4/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2021 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 83. /а.с. 5/ Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 22 листопада 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , номер Спадкової справи у нотаріуса 250/2021. /а.с. 6/ Як вбачається з довідки № 9 від 17 січня 2025 року, виданої Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була співвласницею квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1995 року, на підставі розпорядження № 11 від 20 березня 1995 року. В даній квартирі [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті. /а.с. 7/ Довідкою № 403 від 22 листопада 2021 року, виданою Корнинською селищною радою Житомирського району Житомирської області, визначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Жадень Дубровицького району Рівненської області, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з синами: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с. 8/ Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1995 року Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON] , та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 20 березня 1995 року № 11. /а.с. 9-10/ [PERSON] оформила технічну документацію на вказану квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Технічним паспортом на квартиру. /а.с. 11-12/. Згідно Договору про поділ спадщини, посвідчений 19 серпня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, Яловенко Руслан Миколайович далі-сторона 1, [PERSON] далі сторона 2 та [PERSON] далі сторона 3, уклали цей договір про те, що вони згідно спадкової справи № 250/21, заведеної 22 листопада 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, є спадкоємцями майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно складається з: земельної ділянки площею 3,7234 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Житомирська область, Житомирський район, Корнинська селищна рада (за межами села Білки); земельної ділянки площею 3,1189 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Житомирська область, Житомирський район, Корнинська селищна рада (за межами села Білки); 2/5 частки квартири номер [ADDRESS] . Сторони вирішили, що земельна ділянка площею 3,7234 га, перейде з урахуванням домовленостей за цим договором у власність сина спадкодавця [PERSON] , земельна ділянка площею 3,1189 га, перейде з урахуванням домовленостей за цим договором у власність сина спадкодавця [PERSON] , 2/5 частини квартири номер [ADDRESS] , перейде з урахуванням домовленостей за цим договором у власність сина спадкодавця [PERSON] . /а.с. 13-14/ У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Так, відповідно до вимог\~ глави 6\~розділу ІV\~ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядає суд за місцем проживання заявника. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає задоволенню.

Outcome: approved