Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт, що Державний акт на право власності на землю серії IV-ЗК № 017530 від 25 квітня 2003 року на ім`я [PERSON] , виданий на підставі Розпорядження голови Перечинської РДА № 125 від 11 квітня 2003 року та сертифікату серії [NUMBER], дійсно належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON] . Остання була одружена з [PERSON] , проте не змінювала дівоче прізвище. Заявниця вказує, що після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 0.66 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області, та надана [PERSON] на підставі Розпорядження голови Перечинської РДА № 125 Ради народних депутатів від 11 квітня 2003 року та сертифікату на земельну частку (пай) № 0027009, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 017530 від 25 квітня 2003 року. Зазначає, що після виготовлення технічної документації на земельну ділянку та з метою оформлення спадкового майна, 09 травня 2024 року заявниця звернулася у Перечинську державну нотаріальну контору з метою видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, через те, що у померлої прізвище та ім`я у Державному акті на право приватної власності на землю вказано як [PERSON] , тоді як у свідоцтві про смерть вказано [PERSON] , що не дає можливість встановити, що померла в свідоцтві про смерть і в державному акті є одна і та ж особа, на що Перечинською державною нотаріальною конторою було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії вих. № 61/02-31 від 09.05.2024 року. Оскільки вказані розбіжності в написанні прізвища та імені померлої матері у документах перешкоджають їй оформити право на спадкування, тому заявниця звернулася до суду з цією заявою та просить суд таку задовольнити. У судове засідання учасники не з`явилися. Представник заявниці адвокат Бойко Б.Б. подав заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подала суду заяву про те, що вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. При цьому, просить суд розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи доведено, що 11 квітня 2003 року на підставі Розпорядження голови Перечинської РДА № 125 Ради народних депутатів від 11 квітня 2003 року та сертифікату на земельну частку (пай) № 0027009 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0.66 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 017530 від 25 квітня 2003 року. Також матеріалами справи доведено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3200800842023, прізвище, ім`я, по батькові матері заявниці зазначено як « [PERSON] ». Однак, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданому виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, у такому прізвище та ім`я [PERSON] вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Судом установлено, що заявниця не має іншої можливості підтвердити факт, що дійсним прізвище та ім`ям її покійної матері є « [PERSON] », тобто [PERSON] , а також факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на землю серії IV-ЗК № 017530 від 25 квітня 2003 року належить її матері - [PERSON] , але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявницею, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують розбіжність в імені померлої [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Отже, з огляду на викладене та те, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказаний вище факт, який породжує для неї юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved