Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позивачі та представник позивачів в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду судом повідомлені належно. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори 13 червня 2012 р. зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 52942342, номер у нотаріуса: 201/2012, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. За свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 червня 2018 р. спадкоємцем майна [PERSON] , 1915 р.н., яка померла [INFO] , є її онук [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги дочки спадкодавця [PERSON] , який спадкує частку у спадщині, спадщина складається з земельної ділянки площею 2,5103 га, кадастровий № 3221486500:09:004:0047, яка знаходиться на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 515964, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 25 січня 2006 р., цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, проведено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину, номер у Спадковому реєстрі 52942342, номер у нотаріуса 201/2012 р., спадкодавець [PERSON] , 1915 р.н., дата смерті [INFO] , спадкоємець [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , ступінь спорідненості другий, спадкове майно 1\\2 частка земельної ділянки. За свідоцтвом про право на спадщину за законом від 5 червня 2018 р. спадкоємцем майна [PERSON] , 1915 р.н., яка померла [INFO] , є її онука [PERSON] , [INFO] , мати якої [PERSON] померла [INFO] , яка спадкує частку у спадщині, спадщина складається з земельної ділянки площею 2,5103 га, кадастровий № 3221486500:09:004:0047, яка знаходиться на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 515964, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 25 січня 2006 р., цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, проведено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину, номер у Спадковому реєстрі 52942342, номер у нотаріуса 201/2012 р., спадкодавець [PERSON] , 1915 р.н., дата смерті [INFO] , спадкоємець [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , ступінь спорідненості другий, спадкове майно 1\\2 частка земельної ділянки. Отже, [PERSON] та [PERSON] у визначений законом строк та порядок звернулися до державного нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку кожен у спадщині, що складається з земельної ділянки спадщина складається з земельної ділянки площею 2,5103 га, кадастровий № 3221486500:09:004:0047, яка знаходиться на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] за №201/2012, постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області від 05.06.2018 р. № 754/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] через неможливість визначення складу спадкового майна, оскільки право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно не виникло, правовстановлюючий документ на нерухоме майно [PERSON] за життя не отримала, право власності на нерухоме майно не зареєструвала. Відповідно до архівної довідки від 23.02.2018 р. № 271, КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що станом на 31.12.2012 р. право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано на ім`я [PERSON] . Нерухоме майно за вищевказаною адресою заінвентаризовано на ім`я [PERSON] , інвентаризаційна справа № 283. Також КП КОР «Київське обласне БТІ» на адвокатський запит повідомив, що право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Нерухоме майно заінвентаризовано на ім`я [PERSON] , інвентаризаційна справа № 283. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо об`єкта, місцезнаходження: [ADDRESS] . Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. За ч. 1, ч. 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Розділ ІІІ ЦК України визначає перелік цивільних прав та їх правовий статус. Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Частина 1 ст. 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями Цивільного кодексу (далі-ЦК) УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12 травня 1985 р. № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19 січня 1976 р. № 1/5, та іншими нормативними актами. Отже, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Записи у погосподарських книгах визнаються актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, хоча самі погосподарські книги та виписки з них не є правовстановлюючими документами на об`єкти нерухомого майна. (Постанова ВС від 13 квітня 2020 р. справа № 347/1000/16). Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 8 Погребівського старостинського округу за 2021 2025 роки, домоволодіння по [ADDRESS] належить власнику [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , рік побудови 1952 року. Матеріал стін дерево, матеріал покрівлі шифер, загальна площа 35,1 кв.м, в т.ч. житлова площа 17,5, кількість житлових кімнат 1. Відповідно до технічного паспорту на будинок, який виготовлено 24 березня 1989 р. на ім`я [PERSON] , будинок збудовано в 1952 р., зазначені в ньому технічні характеристики відповідають записам в господарській книзі. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Згідно з пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 р.), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 р., Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 р. № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. № 45/5, пунктом 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 р. № 1/5, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. За довідкою виданою сільським головою Погребівської сільської ради за № 146 від 27.06.2012 р. [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Відповідно до довідки № 173 від 02.09.2024 р., виданої старостою села Погреби та села Луб`янка [PERSON] , [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] з 20.10.1979 р. до дня смерті [INFO] . Також надається копія квитанції про сплату електроенергії, з якої вбачається, що особовий рахунок зареєстрований за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Таким чином, зазначене вище доводить належність житлового будинку [ADDRESS] померлій [PERSON] на законних підставах, які на час побудови будинку визнавались актами органів влади, що підтверджують право приватної власності, доведеність володіння і користування [PERSON] , беручи до уваги прийняття спадщини після її смерті позивачами, наявні підстави для визнання за позивачами права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом в рівних частинах.

Outcome: approved