Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

12 червня 2024 року Іллічівським міським судом Одеської області позов [PERSON] до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення недоотриманої заробітної плати, - задоволено: поновлено [PERSON] строк на оскарження наказу Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці»; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) недоотриману заробітну плату у розмірі 112024,86 гривень; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір в розмірі 2193,85 гривень (а.с.92-96). Постановою Одеського апеляційного суду від 10.12.2024 (а.с.161-168) рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.06.2024 скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про поновлення строку на оскарження наказу Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці», в цій частині відмовлено у задоволенні позову, а в іншій частині судове рішення залишено без змін. 17 червня 2024 року до суду звернулась представник [PERSON] , адвокат Крутоголова О.О. із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №501/3886/23, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 гривень, мотивуючи тим, що судом вирішено питання про судові витрати лише в частині стягнення з відповідача судового збору, але позивачем також були понесені судові витрати на правничу допомогу, які також підлягають стягненню з відповідача (а.с.97-98, 169-170). В судовому засіданні позивач та її представник підтримали та просили задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала та просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи тим, що пред`явлені позивачем витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору з урахуванням ціни позову, а також жодним чином не підтверджені. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до наданих доказів, а саме договору про надання правової (правничої) допомоги №2374511785/2 від 23.08.2023, звіту (про детальний опис робіт) про надану правову (правничу) допомогу від 14.06.2024 та платіжних інструкцій від 27.08.2023, 07.03.2024 та від 12.06.2024 на суму 8500,00 грн., судом встановлено, що позивачем також були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. Згідно ст.133 ЦПК України,судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому й числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК України). Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки рішення у справі було ухвалено на користь позивача, то відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно стягнення судових витрат.

Outcome: approved