Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

17 квітня 2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , у розмірі 83070,00 грн. та у розмірі 191021,09 грн.. Вимоги позову обгрунтовані тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 року по справі №640/17330/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії [PERSON] з 70 відсотків сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01 січня 2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 відсотків сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити [PERSON] перераховану пенсію з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше сплачених сум. Рішення набрало законної сили 10.01.2022 року. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2021 року у справі №640/32700/20 адміністративний позов [PERSON] задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у перерахунку розміру пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, наданої військовою частиною [NUMBER] ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] починаючи з 01 квітня 2019 року, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Mіністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі нової довідки №222/4/164/239/656 від 27.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, наданої військовою частиною [NUMBER] , включно з відомостями про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з урахуванням раніше виплачених сум. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] є дружиною [PERSON] та на день смерті проживала разом з ним. Згідно довідки виданої завідувачем Першої київської державної нотаріальної контори від 30.06.2022 [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна свого померлого чоловіка. 15.03.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві було подано адвокатський запит з проханням надати інформацію: - щодо виконання рішення Окружного адміністративного суд міста Києва 28.12.2020 року по справі №640/17330/20, розрахунку заборгованості на виконання рішення суду; інформації щодо можливості переведення заборгованості на спадкоємця; - щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2021 року у справі №640/32700/20, розрахунку заборгованості на виконання рішення суду; інформації щодо можливості переведення заборгованості на спадкоємця. За результатами розгляду вказаного вище звернення, Відповідач листом від 21.03.2024 відмовив Позивачу у виплаті нарахованої доплати пенсії на виконання вищевказаних рішень суду та повідомлено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2020 у справі № 640/17330/20 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2021 у справі № 640/32700/20 Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії [PERSON] в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів. Різниця пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2020 у справі № 640/17330/20 за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 в сумі 83070,00 грн. та різниця пенсії на виконання рішення суду від 10.09.2021 у справі № 640/32700/20 за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 191021,09 грн підлягали виплаті [PERSON] в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Однак позивач не погоджується з відмовою відповідача та зазначає, що враховуючи положення статей 316, 328, 1216, 1219, 1227 ЦК України, частини першої статті 46, статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 в сумі 83070,00 грн. та за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 191021,09 грн. Позивач в установлений законом строк вступила у спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємиця за законом. Отже, позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплаченої [PERSON] за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. А тому оскільки позивач позбавлена можливості отримати в порядку спадкування за законом нараховані виплати, для захисту порушеного права звернулась до суду з цим позовом. 20.05.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в їх задоволенні. Як зазначено у відзиві, виплата недоотриманих, у зв`язку зі смертю стягувача, суми коштів нарахованих на виконання рішення суду, здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних асигнувань, виділених для погашення заборгованості за рішеннями суду. Позивач не надала суду доказів, що вона є правонаступником померлого щодо отримання невиплачених за життя коштів. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача, який не з`явився в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, врахувавши процесуальні заяви сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1, 2 статті 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1227 ЦК України визначає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] з 14.11.1979 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Як зазначила позивач в позовній заяві, шлюб не було розірвано. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. При зверненні до суду з позовом позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем майна після померлого чоловіка. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи. В позовній заяві позивач посилалась на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2021 року у справі №640/32700/20 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 року по справі №640/17330/20, однак суду не були надані тексти вказаних рішень. В той же час, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.12.2020 року (справа №640/17330/20) задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії [PERSON] з 70 відсотків сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01 січня 2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 відсотків сум грошового; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити [PERSON] перераховану пенсію з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше сплачених сум (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93877350). Рішення набрало законної сили 16.02.2021 року. Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.09.2021 року (справа №640/32700/20) задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у перерахунку розміру пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, наданої військовою частиною [NUMBER] ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] починаючи з 01 квітня 2019 року, відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Mіністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі нової довідки №222/4/164/239/656 від 27.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, наданої військовою частиною [NUMBER] , включно з відомостями про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з урахуванням раніше виплачених сум (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99552275). Рішення набрало законної сили 22.12.2021 року. З листа Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві від 21.03.2024 року вбачається, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.12.2020 у справі №640/17330/20 та Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.09.2021 у справі №640/32700/20 Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням та здійснено нарахування коштів. Крім того зазначено, що різниця пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.12.2020 у справі №640/17330/20 за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 становить 83 070,00 грн. та різниця пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.09.2021 у справі №640/32700/20 за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 191 021,09 грн. підлягають виплаті в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Крім того, представнику позивача було роз`яснено, що виплата недоотриманої, у зв`язку зі смертю стягувача суми коштів нарахованої на виконання рішення суду, здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних асигнувань, виділених для погашення заборгованості за рішеннями суду. Представник позивача не надав доказів, що він в інтересах позивача звертався із відповідною засвою про заміну сторони стягувача. Єдиний державний реєстр судових рішень не містить відповідних ухвал суду щодо заміни стягувача у справі №640/17330/20. В той же час, у справі №640/32700/20 ухвалою суду від 29.11.2022 року заяву [PERSON] про заміну сторони стягувача було залишено без розгляду. Позивач з такою ухвалою погодилась, до апеляційної інстанції не зверталась. В подальшому ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) відмовлено. Як зазначено в ухвалі, висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26.06.2019 у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 08.04.2022 у справі №428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30.11.2022 справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера). Отже, враховуючи вищезазначене, суд вказав, що тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити, необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: - поточну суму заборгованості органу Пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування у органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою; - статус позивача у справі щодо стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (член сім`ї/особа, що перебувала на утриманні померлого пенсіонера/спадкоємець); - наявність інших осіб з аналогічним статусом, які також претендують/мають право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; - дату звернення позивача із заявою до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; - подання позивачем всіх необхідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1; - процедури, за якої у особи виникло відповідне право (суд має встановити, в якому порядку особа звернулася за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера - як член сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті/особа, яка перебувала на його утриманні або як спадкоємець). Таким чином, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28.11.2023 у справі №420/244/20, від 05.12.2023 у справі №420/18164/21 та від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ. Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 року у справі № 640/17330/20 та від 10.09.2021 року у справі №640/32700/20, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у м.Києві провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року та з 01 квітня 2019 року, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved