Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У листопаді 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 5 лютого 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] договір позики №4040952, за яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4000 гривень строком на 30 днів, до 7 березня 2022 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день. ТОВ «Маніфою» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 гривень. 18 березня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] додаткову угоду №1 до договору позики №4040952 від 5 лютого 2022 року, яким сторони погодили продовжити строк позики до 17 квітня 2022 року. 23 березня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] додаткову\~угоду №2\~до договору\~позики №4040952\~від 5\~лютого 2022\~року,\~яким сторони\~погодили продовжити\~строк позики\~до 22\~квітня 2022\~року.\~У зв`язку\~з тим,\~що відповідач\~не виконував\~вказані грошові\~зобов`язання,\~у нього\~виник борг\~по поверненню\~кредиту в\~розмірі 4000\~гривень 00\~копійок,\~борг по\~сплаті процентів\~за користування\~ним в\~розмірі 15966\~гривень 14\~копійок.\~Загальний розмір\~боргу за\~договором позики\~№4040952\~від 5\~лютого 2022\~року склав\~19966\~гривень 14\~копійок.\~2\~листопада 2022\~року ТОВ\~«Маніфою» уклало\~з ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~договір факторингу\~№02-11/2022,\~за яким\~ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором позики №4040952 від 5 лютого 2022 року. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором навіть частково. Тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором\~позики №4040952\~від 5\~лютого 2022\~року в розмірі 19966 гривень 14 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2024 року (а.с.89) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 листопада 2024 року (а.с.94) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 21 лютого 2025 року, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. Представник позивача Панасюк Х.М. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.106-107), в якому підтримав позов та просив розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] також не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`явлений позов. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.96, 105, 113). Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 5 лютого 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] договір позики №4040952 (а.с.32-39), за яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4000 гривень строком на 30 днів, до 7 березня 2022 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день. ТОВ «Маніфою» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 гривень. Ця обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20 серпня 2024 року (а.с.55). 18 березня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] додаткову угоду №1 до договору позики №4040952 від 5 лютого 2022 року (а.с.44), яким сторони погодили продовжити строк позики до 17 квітня 2022 року. 23 березня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] додаткову угоду №2 до договору позики №4040952 від 5 лютого 2022 року (а.с.49), яким сторони погодили продовжити строк позики до 22 квітня 2022 року. Однак [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором позики №4040952 від 5 лютого 2022 року в загальному розмірі 19966 гривень 14 копійок, що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 4000 гривень 00 копійок та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 15966 гривень 14 копійок. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.56-57). Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір позики №4040952 від 5 лютого 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.54). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес позика» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором позики №4040952 від 5 лютого 2022 року. 2\~листопада 2022\~року ТОВ\~«Маніфою» уклало\~з ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~договір факторингу\~№02-11/2022\~(а.с.58-68),\~за яким\~ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором позики №4040952 від 5 лютого 2022 року. Ця обставина підтверджується актом приймання-передач реєстру (а.с.70) та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-11/2022 від 2\~листопада 2022\~року (а.с.69). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором позики №4040952 від 5 лютого 2022 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Маніфою». В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернув означений борг. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути за договором\~позики №4040952\~від 5\~лютого 2022\~року в розмірі 19966 гривень 14 копійок. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 2 жовтня 2024 року (а.с.11). Пред`явлений ним позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved