Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути із відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На обґрунтування вимог зазначив, що із 15.11.2003 він із відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі, який заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 03.09.2024 між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, мати неповнолітнього [PERSON] , дітиною не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та не надає жодної допомоги на його утримання. Оскільки відповідач ухиляється від виховання та утримання їх спільного сина, позивач просить задовольнити його позов в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, але подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не направляла. Представник служби у справах дітей Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області, у судове засідання не прибула, але подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 15.11.2003, який заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 03.09.2024 між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Органом опіки та піклування Недришайлівської селищної ради Роменського району Сумської області надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] , у якому зазначено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дитини [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям та навчанням. Вихованням сина займається сам батько. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги викладене, а саме те, що відповідач не цікавиться своїм сином, не спілкується з ним, що, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення відповідача до дитини, та ухилення її від виконання своїх обов`язків щодо його виховання, тому її можливо позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Щодо вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки неповнолітній син сторін проживає разом із батьком, відповідач є його матір`ю, яка є працездатною, то відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 1211,20 грн., а також із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved