Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право приватної власності на транспортний засіб марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , в розмірі 443510 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2003 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 у справі №352/245/23 було розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме 14.11.2006 сторони за спільні кошти придбали житлову квартиру по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу P№4650, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 4998152), яка була зареєстрована за Відповідачем. Також, в 2021 році, сторони за спільні кошти придбалили транспортний засіб - автомобіль TOYOTA RAV- 4 2019 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER] ), який було зареєстровано за позивачем, однак такий перебуває у володінні відповідача, який протягом майже року відмовляється повідомити позивачу про місцезнаходження транспортного засобу. Позивач неодноразово зверталася з пропозицією до відповідача здійснити поділ спільно нажитого майна, а саме компенсувати половину вартості транспортного засобу та вирішити питання з квартирою, однак на її звернення відповідач повідомив, що нічого ділити не збирається, а тому позивач змушена була звернутися до суду та просить позов задовольнити. Ухвалою від 02.07.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання 05.08.2024, в якому за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 05.09.2024, яке за клопотанням відповідача відкладено на 17.10.2024, а в подальшому за клопотанням відповідача на 27.11.2024. Ухвалою підготовчого засідання від 27.11.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.12.2024, в якому за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 18.02.2025. В судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів доказів переписки з приводу мирного врегулювання спору, а також додаткових пояснень, в задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи та повернення до стадії підготовчого провадження у справі відмовлено. Крім цього, задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи заперечень на додаткові пояснення. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 21.08.2003 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 у справі №352/245/23 було розірвано. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №339623555 від 19.07.2023 за відповідачем 20.11.2006 зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,6 кв.м, реєстраційний номер майна 4998152. Крім цього, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що 07.12.2021 за позивачем зареєстровано транспортний засіб марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 4998152), а також автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , набуті сторонами за час перебування у шлюбі. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 4998152), а також автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , набуті сторонами за час шлюбу, суд приходить до висновку, що така є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами. Відповідно до ч.1, 4 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.25 Постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявила вимогу про присудження на її користь грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності лише на транспортний засіб. З представленої позивачем інформаційно-консультаційної довідки від 24.06.2024 вбачається, що ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження на території України, а саме колісного транспортного засобу марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , становить 887020 грн. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене та виходячи з презумпції рівності часток, оскільки судом не встановлено, що інше визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, суд приходить до висновку, що частки сторін у власності на об`єкти права спільної сумісної власності подружжя квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 4998152), а також автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , є рівними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та за відповідачем слід визнати право приватної власності на транспортний засіб, стягнувши на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу в сумі 443510 грн. (887020грн./2), а також визнати за сторонами право власності по 1/2 частині квартири. Крім цього, згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. Враховуючи наведене, оскільки позивач у справі заявила про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, а тому питання про судові витрати слід вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог у судовому засіданні, визначивши позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Outcome: approved