Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У липні 2024 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зокрема, за доводами позовної заяви, позивач вказав, що 19.05.2022 року Малиновський районний суд міста Одеси ухвалив рішення, яким задовольнив позов Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , вирішив відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , який був поміщений до дитячого закладу КУ «ЦСПРДОМР» на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації від 19.08.2021 року №387/01-06, у відповідача. За доводами позивача, ще до прийнятого рішення судом від 19.05.2022 року, позивач визнав батьківство над [PERSON] , [INFO] та надав йому своє прізвище, по-батькові, а в подальшому, 17.11.2021 року позивач прибув до дитячого закладу КУ «ЦСПРДОМР» де перебував [PERSON] та забрав його на своє виховання та утримання. Як вказує позивач, [PERSON] , [INFO] був переданий йому з комунальної установи відповідно до акту про факт передачі дитини від 17.11.2021 року. Позивач вказує, що він проживає однією сім`єю з [PERSON] , який перебуває під його вихованням та на його утриманні, оскільки він як батько створив всі умови для проживання і навчання дитини, здійснює опіку над сином, доглядає, піклується про стан його здоров`я. За доводами заявника від встановлення юридичного факту щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини залежить виникнення особистих прав та можливість безперешкодної реалізації особистих прав дитини. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області\~від 31.07.2024 року справу було передано за підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси. 22.08.2024 року справу було отримано Малиновським районним судом міста Одеси. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.\~14,\~33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 23.08.2024\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 08.10.2024 року у справі №127/25307/24, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 08.10.2024 року, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [INFO] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, у підготовчому судовому засіданні оголошено про відкладення розгляду справи. 02.12.2024 року до суду від [PERSON] надійшла заява (вх. №70437) про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача. 06.12.2024 року до суду поштою через канцелярію від позивача у справі надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №77647). 31.12.2024 року до суду поштою через канцелярію від позивача у справі надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №77239). Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09.01.2025 року у справі №127/25307/24 клопотання [PERSON] про залучення до справи у якості третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 21.11.2024 року задоволене; залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача \~ Службу у справах дітей Вінницької міської ради, Орган опіки та піклування Вінницької міської ради по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.01.2025 року у справі №127/25307/24 підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб: [INFO] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Органу опіки та піклування Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини закрито, призначено дату судового засідання розгляду справи по суті позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та доводи позовної заяви з мотивів, викладених письмово у позові. Просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, яка розглянута судом та задоволена. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань не надали. Зокрема, 27.02.2025 року від представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява про розгляд справи без її участі, яка розглянута судом та задоволена. Окрім того, у вказаній заяві представник Служби просила суд при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, заслухавши думку учасника справи, який з`явився до судового засідання, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб: [INFO] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Органу опіки та піклування Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2022 року, зокрема, позов Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи: Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено; відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; вирішено питання про стягнення з відповідачки на утримання [PERSON] аліменти. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.11.2024 року №0048195037 вбачається, що 01.10.2021 року [PERSON] до відділу ДРАЦС було подано заяву про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , №36/53-36 від 24 вересня 2021 року на підставі якої відносно дитини до Реєстру були внесені відомості про визнання батьківства: прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження від 01.10.2021 року виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] від батьків: [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту про факт передачі дитини від 17.11.2021 року, складного КУ «ЦСПРД ОМР» [PERSON] був переданий батькові [PERSON] . З довідки, виданої [PERSON] від 27.11.2024 року №755 Асоціацією органів самоорганізації населення міста Вінниці «Добробут» вбачається, що він проживає разом з [PERSON] 2015 року народження та [PERSON] , 2012 року народження за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2022 року по даний час. З довідки від 14.11.2024 року №01-15/442, виданої Комунальним закладом «Вінницький ліцей № 11», вбачається що [PERSON] , 30.05.2015 року дійсно навчається в 3-А класі Комунального закладу «Вінницький ліцей №11. З характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 3-А класу, виданої Комунальним закладом «Вінницький ліцей №11» вбачається, що [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Вінницький ліцей №11» з 02.09.2024 року. Учень має добрий загальний розвиток, навчається в неповну міру, потребує контролю, тато [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сину, дитина доглянута, завжди охайно вдягнута, має все необхідне шкільне приладдя та необхідні для навчання речі, батьківські збори відвідує тато [PERSON] , на індивідуальні консультації приходить також батько. З довідки виданої лікарем ЗПСМ [PERSON] від 28.11.2024 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] постійно спостерігається лікарем з 2020 року, на диспансерному обліку не перебуває, діагноз здоровий, дитина постійно оглядається в присутності батька, всі рекомендації батько виконує. Також в матеріалах справи наявні акти оцінки потреб сім`ї, складені комісією Вінницького міського центру соціальних служб Вінницької міської ради від 26.01.2022 року та від 11.12.2024 року, відповідно до яких комісією центра соціальних служб встановлено, що потреби дитини [PERSON] у повному обсязі забезпечуються його батьком [PERSON] . Окрім того, в матеріалах справи наявні: рішення Київського районного суду міста Одеси від 24.05.2023 року у справі №947/982/22, яким позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» було задоволено, позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , вирішено питання про стягнення аліментів; рішення Київського районного суду міста Одеси від 13.12.2023 року у справі №947/29842/23, яким позовні вимоги КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування, Служба в справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів були задоволені; позбавлені батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24.01.2024 року у справі №521/14420/23, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Хаджабейська районна адміністрація одеської міської ради, Служба в справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна та стягнення елементів задоволено, позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Одесі, вирішено питання щодо стягнення аліментів. Інших письмових доказів матеріали цивільної справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для встановлення факту перебування на утриманні та вихованні у заявника малолітньої дитини. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права під час вирішення справи по суті позовних вимог. Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що у даній справі, позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання сина [PERSON] , аргументуючи свою позицію тим, що дитина була відібрана у матері Службою у справах дітей, поміщена до дитячого будинку, та в той момент, коли дитина перебувала у закладі, позивач дізнавшись про це, звернувся до ДРАЦСу, встановив батьківство відносно малолітнього, забрав його до м. Вінниці проживати разом з родиною. Позивач зазначає, що позов про встановлення юридичного факту має на меті лише дотримання прав дитини, зокрема, щодо його реєстрації за місцем проживання позивача. В той же час, за доводами позивача, мати дитини не цікавиться життям дитини, не утримує його фінансово, була позбавлена батьківських прав відносно інших дітей. Судом встановлено, що у даній справі, позиція позивача підтримана наявними у ній письмовими матеріалами. Зокрема, суд встановив, що дійсно [PERSON] за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2022 року у справі №521/12881/21 був відібраний у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та поміщений до Закладу. В подальшому, позивач відносно дитини встановив батьківство, що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.11.2024 року №0048195037, отримав свідоцтво про народження дитини в якому записаний батьком та забрав дитину з Будинку дитини. Відповідно до\~ст.\~7\~Сімейного Кодексу\~України,\~дитина має\~бути забезпечена\~можливістю здійснення\~її прав,\~установлених Конституцією\~України,\~Конвенцією про\~права дитини,\~іншими міжнародними\~договорами України,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України \~, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до\~ст.\~15\~Сімейного Кодексу\~України,\~ сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. \~Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя У ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до\~ст.\~315\~ЦПК України,\~ у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, судом встановлено, що у даній справі, встановлення факту самостійного утримання позивачем малолітньої дитини надає позивачу право, з метою захисту прав та інтересів дитини, належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього Сімейним Кодексом України, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом, незалежно від волі відповідача, що також надає позивачу право ініціювати процедуру позбавлення батьківських прав. В зв`язку з тим, що вимога про встановлення факту самостійного виховання фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України, такими як право батьків на визначення місця проживання дитини, право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що ця вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження. За таких обставин суд вважає, що позов про встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем малолітньої дитини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач належними та обґрунтованими доказами довів існування підстав для задоволення його позовних вимог, зокрема факт усунення матері дитини, яка була позбавлена батьківських прав відносно інших своїх дітей, від виховання [PERSON] на підставі рішення суду про відібрання дитини, а також той факт, що протягом двох останніх років син виховується та утримується саме батьком - позивачем по справі. При цьому, доцільність встановлення факту самостійного виховання позивачем сина не заперечувався жодним чином ані Органом опіки та піклування, ані Службою у справах дітей, з огляду на що, суд вважає доведеним факт самостійного виховання та утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , його батьком [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved