Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 07 грудня 2023 року у відділені державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального Міністерства юстиції, а понесені судові витрати залишити за нею. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.12.2024 вищевказаний позов залишений без руху з підстав відсутності обґрунтування звернення з цією позовною заявою до суду, зокрема через відсутність відомостей про наявність чи відсутність спільних дітей у подружжя, про існування спору між подружжям з приводу розірвання шлюбу, або ж відомостей про те, що інший з подружжя ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. 31 грудня 2024 року [PERSON] частково усунула недоліки, зазначені у вищевказаній ухвалі. Відповідно, 02.01.2025 ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області, вказану позовну заяву повторно залишено без руху. 10 січня 2025 року від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, якою остання усунула недоліки, визначені ухвалою від 02.01.2025. 13.01.2025 ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрите, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] у позовній заяві, з урахуванням заяв про усунення недоліків, посилається на відсутність спільних з відповідачем інтересів та поглядів на життя, а також на відсутність взаєморозуміння. Зазначає, що їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, так як з початку 2024 року проживають окремо, спільних дітей не мають. Окрім того, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що їхня сім`я розпалася з огляду на те, що у відповідача є інша сім`я. Строк на примирення не потрібний. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до початку судового розгляду подала письмову заяву, в якій позовну заяву підтримує, просить її задоволити, а також розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сторінці «Судова влада України» 03 березня 2025 року повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від03 березня 2025 року постановлено в даній цивільній справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.12.2023 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.12.2023 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2453. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав. У силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує з позовної заяви, подружнє життя між сторонами не склалось, вони не проживають разом, позивачка не має намірів відновлювати стосунки. Судом на підставі викладених у позовній заяві обставин з урахуванням заяв про усунення недоліків, встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому приходжу до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка разом із позовними вимогами просила понесені нею судові витрати не стягувати з відповідача, що з огляду на зазначене підлягає до задоволення.

Outcome: approved