Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області 01.10.2024 року надійшов позов ПАТ "Страхова компанія "АРКС" до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 34\~176,05 грн. та судових витрат. В обґрунтування\~позову вказано,\~що 21.10.2023\~року о\~14:40\~год.\~в м.\~Києві по\~Гостомельському шосе\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~«Volkswagen»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керування\~водія [PERSON] ,\~та автомобіля\~«Kia»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керування\~водія [PERSON] ,\~внаслідок ДТП\~транспортним засобам\~було завдано\~механічні ушкодження.\~Вина відповідача\~у скоєнні\~ДТП підтверджується\~постановою Святошинського\~районного суду\~м.\~Києва від\~10.11.2023\~року (справа\~№ 759/21358/23).\~На момент\~вказаної вище\~ДТП майнові\~інтереси власника\~автомобіля «Volkswagen»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~застраховані в\~ПрАТ «СК\~«АРКС» відповідно\~до договору\~добровільного страхування\~наземного транспортного\~засобу від\~06.03.2023\~року.\~Власник пошкодженого\~автомобіля «Volkswagen»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~звернувся до\~ПрАТ «СК\~«АРКС» із\~заявою про\~подію та\~на виплату\~за договором\~добровільного страхування\~наземного транспортного\~засобу від\~06.03.2023\~року.\~Дана заява\~розглянута пошкодження\~застрахованого автомобіля\~визнано страховим\~випадком,\~у зв`язку\~з чим,\~ПрАТ «СК«АРКС»\~здійснило виплату\~страхового відшкодування\~на користь\~власника автомобіля\~««Volkswagen»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~в розмірі\~169\~890,77\~грн.\~На момент\~дорожньо-транспортної\~події цивільно\~правова відповідальність\~власника автомобіля\~«Kia»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~застрахована в\~ПрАТ «СК\~«ВУСО»» полісом\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №\~ЕР213024970,\~у зв`язку\~з чим\~ПрАТ «СК\~«ВУСО»» здійснило\~виплату страхового\~відшкодування на\~рахунок ПрАТ\~«СК«АРКС» в\~розмірі 135\~714,72\~грн.Внаслідок чого, позивач просить стягнути з відповідача відшкодовану суму збитків, яка становить 34\~176,05 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2024 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. 28.11.2024 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Абухіна Р.Д. Ухвалою суду від 02.12.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. У судове засідання сторони не з`явилися, в матеріалах справи наявне клопотання представник позивача щодо розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду. Відповідач про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов слід задовольнити з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 21.10.2023 року о 14:40 год. в м. Києві по Гостомельському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , та автомобіля «Kia», д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2023 року (справа № 759/21358/23) відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення Власником постраждалого автомобіля Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «Геолік фарм маркетинг груп», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. На момент вказаної вище ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 16043а3к3 від 06.03.2023 року. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 21.10.2023\~потерпіла особа ТОВ «Геолік фарм маркетинг груп» звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхового відшкодування наземного транспортного засобу. Дана заява розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 169\~890,77, що підтверджується платіжною інструкцією №1016150 від 20.11.2023 року та №1026131 від 28.12.2023 року. На момент дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Kia», д.н.з. [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО»» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних 21.12.2023 \~ \~ \~ \~року Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 11377/18/ЦВ. 04.01.2024 \~ \~ \~ \~року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 125 713,92 грн. 22.01.2024 \~ \~ \~ \~року Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із додатковою Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 589/18/ЦВ. 24.01.2024 \~ \~ \~ \~року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 10 000,80 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 34 176,05 грн. (тридцять чотири тисяч сто сімдесят шість гривень 05 коп.). (169 890,77 грн. - 135 714,72 грн. =34 176,05 грн.) Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (ст. 990 ЦК України). За загальним правилом, визначеним статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем, та обставин, викладених в позові. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 34\~176,05 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved