Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У липні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4816735 від 12 жовтня 2021 року на загальну суму 30500 грн. та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Вимоги обґрунтовують тим, що 12 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 4816735 в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно положень ЗУ «Про електронну комерцію). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 5000 грн. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4816735. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, в тому числі за договором №4816735. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 22 липня 2024 року умови договору не виконувались і утворилась заборгованість на суму 30500,00 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24500 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, 1000 грн. заборгованість за комісіями, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представниця позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явилась, у подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги в частині стягнення заборгованості визнав повністю. В частині позовних вимог про стягнення правової допомоги просив задовольнити їх частково, на суму 2500 грн., оскільки вважає зазначені позивачем витрати на правову допомогу завищеними. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у даній справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 12 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4816735, згідно якого ТОВ «Мілоан» зобов`язувалось надати позичальнику кредит на суму 5000 гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 12 жовтня 2021 року, термін повернення кредиту 11 листопада 2021 року. Комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово. Процентна ставка за користування кредитом 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом станови 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки фіксована. Проценти нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку користування, окрім випадків, за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена процентна ставка протягом первісного строку кредитування, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову). Із наданих представником позивача та досліджених судом документів встановлено, що відповідач користувався наданими кредитодавцем кредитними коштами та порушив умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості станом на 10 липня 2024 року, заборгованість [PERSON] за договором №486735 від 12 жовтня 2021 року становить 30500 грн. Даний розмір заборгованості визнано відповідачем. 26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, в тому числі, згідно витягу додатку №3 до договору факторингу №26-01/2022-83 від 01 грудня 2021 року щодо відступлення права вимоги боржника [PERSON] за договором № 4816735. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі, згідно реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року щодо боржника [PERSON] , за договором № 4816735. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п.1 ст.11, ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч.1 ст.527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву із запереченнями щодо позову, відповідно до ст.81 ЦПК України, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Враховуючи те, що [PERSON] не виконував належним чином умови договору, унаслідок чого його заборгованість складає 30500,00 грн. з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24500,00 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, 1000,00 грн. заборгованість за комісіями. Даний розмір заборгованості визнаний відповідачем та ним не оспорюється, на підставі ст.ст.526, 1054-1057,1077,1078 ЦК України, вказана позивачем сума заборгованості підлягає примусовому стягненню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги та визнання їх відповідачем, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 30500,00 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 07 червня 2024 року був укладений Договір про надання правової допомоги №07-06/2024. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №379 від 01 липня 2024 року про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 9000 грн.; копію витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 на суму 9000 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції №0446760000 від 12 липня 2024 року, згідно якого від імені ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, в сумі 200000 грн., призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024 року. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, має невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 2500 грн.

Outcome: partial