Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

28.01.2025, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] , перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було зареєстровано Рахівським відділом ДРАЦС у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14 червня 2018 року. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 03.04.2023 за №568/268/23 шлюб між ними було розірвано. З метою збереження сім`ї за ради дітей ми 19 жовтня 2023 року повторно уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] за актовим записом №162. У шлюбі в них народилося троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Сімейне подружнє життя з відповідачкою не склалося, через різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. З відповідачкою разом не проживають більше восьми місяців та не ведуть спільного господарства. Таким чином, шлюб фактично розпався і реєстрація шлюбу носить суто формальний (юридичний) характер. Виходячи з вищенаведеного, вважає що їх сім`я розпалася остаточно і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх спільних дітей, тому просить суд позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що спору щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей немає. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О. від 30.01.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Надано\~відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] ,\~в судове\~засідання не\~з`явився.\~Поряд з цим, у позовній заяві одночасно просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання, не з`явилася. 24.02.2025, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, оскільки вона на даний час перебуває за кордоном. Щодо позовних вимог, не заперечувала проти задоволення. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно\~частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони повторно зареєстрували шлюб 19 жовтня 2023 року у Рахівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] за актовим записом №162. Від шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до\~ст.112 СК України,\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначено, що проголошена \~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із\~статті 56 СК України\~вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач,\~ [PERSON] ,\~ на\~ задоволенні позову \~наполягає.\~ Відповідачка,\~ [PERSON] ,\~ не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та відповідачки, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідачка, [PERSON] , як особа, яка змінила прізвище під час укладення шлюбу, своїх бачень стосовно залишення їй того чи іншого прізвища суду не представляла, тому суд позбавлений можливості вирішувати таке. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Щодо позовної вимоги про залишення малолітніх дітей проживати разом із матір`ю, суд виходить із наступного. Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст.161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, номер судового провадження 61-14859ск19. Позивач у позовній заяві зазначив, що спору між ним та відповідачкою з приводу місця проживання дітей не існує, матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Відповідачка не подавала до суду своїх заперечень щодо проживання спільних малолітніх дітей разом із позивачем, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати разом з матір`ю, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved