Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження на а.с.27,28) звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в с.Ягідне Мурованокуриловецького (тепер Могилів-Подільського) району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 2,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вона є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. У встановлений законом шестимісячний термін вона з об`єктивних підстав не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк, в один місяць, для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 26.11.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 19.12.2024 та 09.01.2025 підготовчі засідання були зняті з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. 30.01.2025 за клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладено на 25.02.2025 року. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Солоненко Б.М. 25.02.2025 року подав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в заявленому розмірі (а.с.47-48). Відповідач копію ухвали від 26.11.2024 та доданих до неї матеріалів отримав 27.11.2024 року, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, ще 17.12.2024 надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.34). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 2,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з числа земель КСП «Україна» с.Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.24). За\~життя,\~21.03.2000\~року [PERSON] \~вчинила заповіт\~згідно якого\~все своє\~майно заповіла\~дочці [PERSON] ,\~яка зареєстрована\~та проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~(а.с.16,\~17-19). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини чи відмову від неї. [PERSON] у визначений судом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, спадщину не прийняла, 21.10.2025 в Конищівській сільській раді Мурованокуриловецького району склала заяву, відповідно до якої повідомила нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини, що спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла і на неї не претендує, з заявою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду звертатись не буде (а.с.23). Іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була її дочка (а.с.13) - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14). Позивач згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.1979 (а.с.11) є дочкою [PERSON] та відповідно, онукою [PERSON] (а.с.13) З наведеного слідує, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] п`ятої черги спадкування, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 1265 ЦК України. Згідно довідки старости Конищівського старостинського округу №420 від 02.11.2023 вбачається, що на день смерті з померлою [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.16). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74763502 від 16.11.2024 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.25). Державним нотаріусом 16.11.2023 позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском нею строку для її прийняття (а.с.26). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини 01.06.2004 ), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про те, що її тітка [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом спадщину не прийняла та фактично відмовилась від спадкування, склавши про це відповідну заяву поза межами шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини - 21.10.2015. Крім того, після смерті спадкодавця - [PERSON] право на спадкування за законом належало її дочці - [PERSON] , матері позивачки, яка померла [INFO] . Про своє право на спадкування [PERSON] дізналася лише 03\~листопада 2023\~року отримавши\~листа від\~голови селянсько\~(фермерського)\~господарства «Рубін»\~(а.с.49).\~ Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved