Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ «Українські\~фінансові операції»\~звернувся до\~суду з\~вищевказаною позовною\~заявою,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідно\~до умов\~укладеного договору\~№5554690\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від\~17\~лютого 2022\~року,\~від ТОВ\~«Авентус Україна»\~(торгова\~марка «CreditPlus»)\~ [PERSON] \~отримала кредит\~у розмірі\~10\~000\~грн.\~строком на\~360\~днів шляхом\~переказу на\~її платіжну\~картку №\~ [NUMBER] ,\~емітовану АТ\~КБ «Приватбанк»\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~1,99\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування.\~26\~вересня 2023\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»\~укладено договір\~факторингу №26.09/23-Ф,\~відповідно до\~умов якого,\~право вимоги\~за договором\~№ 5554690\~про надання\~споживчого кредиту\~від 17\~лютого 2022\~року перейшло\~до ТОВ\~«ФК «Укрглобал-Фінанс».\~31\~липня 2024\~року між\~ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»\~та ТОВ\~«Українські фінансові\~операції» укладено\~договір факторингу\~№31.07/24-Ф,\~відповідно до\~умов якого,\~право вимоги\~за договором\~№5554690\~про надання\~споживчого кредиту\~від 17\~лютого 2022\~року перейшло\~до ТОВ\~«Українські фінансові\~операції».\~Вказаний кредитний\~договір був\~укладений в\~електронному вигляді\~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем кредитора\~та підписано\~відповідачем електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором\~відповідно до\~ЗУ «Про\~електронну комерцію».\~Відповідач не\~повернула своєчасно\~суму кредиту\~та нараховані\~відсотки для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~відсотками,\~відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~у зв`язку\~з чим,\~заборгованість за\~кредитним договором\~станом на\~17\~вересня 2024\~року становить\~35\~273\~грн.,\~яка складається\~з заборгованості:\~за кредитом\~ 10\~000\~грн.;\~за нарахованими\~процентами \~25\~273\~грн.\~На підставі\~викладеного,\~представник позивача\~звернувся з\~цією позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з відповідача\~на користь\~ТОВ «Українські\~фінансові операції»\~суму заборгованості\~за договором\~№5554690\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від\~17\~лютого 2022\~року станом\~на 17\~вересня 2024\~року у\~розмірі 35\~273\~грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 10 000 грн.; за нарахованими процентами 25 273 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну карту № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, який відкрито до вказаної платіжної карти за період з 17 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року з відображенням часу зарахування коштів; про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за вищезазначеною платіжною карткою. Представник позивача в системі «Електронний суд» сформував заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 26 лютого 2025 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що 17\~лютого 2022\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] \~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи було\~укладено електронний\~договір №5554690\~про надання\~споживчого кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Авентус\~Україна» надало\~відповідачу кредит\~на суму\~10\~000\~грн.,\~строком на\~360\~днів і\~періодичністю платежів\~зі сплати\~процентів -\~кожні 30\~днів,\~а детальні\~терміни повернення\~кредиту та\~сплати процентів\~визначені в\~таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача і\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчій\~кредит (графік\~платежів),\~з фіксованою\~стандартною процентною\~ставкою в\~розмірі 1,99%\~в день,\~зниженою процентною\~ставкою 1,393%\~в день,\~орієнтованою загальною\~вартістю кредиту\~на дату\~укладення договору:\~за стандартною\~ставкою за\~весь строк\~користування кредитом\~ 81\~640\~грн.,\~за зниженою\~процентною ставкою за весь строк користування кредитом 79 849 грн. (а.с. 64-69). Відповідно до підпунктів 2.1., 2.2. вищевказаного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 17 лютого 2022 року або 18 лютого 2022 року. Згідно з пп. 5.1. кредитного договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром і періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп. 5.3. договору. Також судом встановлено, що додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №5554690 від 17 лютого 2022 року містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит і погоджений сторонами договору (а. с. 69). Вищезазначені кредитний договір та додаток №1 до договору підписано відповідачем [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що 26\~вересня 2023\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 35 273 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №5554690 від 17 лютого 2022 року, що також підтверджується витягом з реєстру боржників від 26 вересня 2023 року (а. с. 35-42, 132). Також у матеріалах справи наявний акт прийому-передачі Реєстру боржників від 26 вересня 2023 року за договором факторингу №26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, який підписаний ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (а. с. 43). Судом також встановлено, що 31 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №31.07/24-Ф, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 35 273 грн. Таким чином, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу кредитора за кредитним договором №5554690 від 17 лютого 2022 року, що також підтверджується витягом з реєстру боржників від 31 липня 2024 року (а. с. 26-30, 132). В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі від 31 липня 2024 року інформації згідно Реєстру боржників за договором факторингу №31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, який підписаний ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» (а.с.31). З наявної у матеріалах справи відповіді АТ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250109/20160-БТ від 15 січня 2025 року, яку було надано на виконання ухвали суду, судом встановлено, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за вказаною платіжною картою за період з 17 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року +380968905200 (а. с. 155). Відповідно до наявної у матеріалах справи виписки АТ «Приватбанк» за платіжною карткою № [NUMBER] за період 17 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року вбачається, що 17 лютого 2022 року на вказану картку надійшли грошові кошти в розмірі 10\~000 грн. (а. с. 156). Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з розрахунком ТОВ «Авентус Україна» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №5554690 від 17 лютого 2022 року складає 35\~273 грн. (а. с. 107-121). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищезазначене, позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» договору №5554690 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року, у якому наявний електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію», який також містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом, а також інші умови договору. При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді. Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором №5554690 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року та надало відповідачу кредит у сумі 10 000 грн., а також існування заборгованості відповідача за вказаним договором у загальному розмірі 35 273 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 10 000 грн.; за нарахованими процентами 25 273 грн. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також судом встановлено, що ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року в сумі 35 273 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 10 000 грн.; за нарахованими процентами 25 273 грн. Отже, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] вищевказаного кредитного договору та невиконання відповідачем належним чином зобов`язань з повернення кредитних коштів відповідачем, а також те, що до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшли права первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» за договором №5554690 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Українські фінансові операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже,\~задовольняючи позовні\~вимоги,\~суд у\~відповідності до\~ст.\~141\~ЦПК України\~вирішує питання\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача також\~понесених позивачем\~витрат за\~надання професійної\~правничої допомоги,\~що підтверджуються\~договором №01/08/2024-А\~про надання\~юридичних послуг\~від 01\~серпня 2024\~року,\~який укладений\~між ТОВ\~«Українські фінансові\~операції» та\~адвокатом Дідухом\~Є.О.,\~який діє\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~заняття адвокатською\~діяльністю №5972/10\~від 24\~березня 2017\~року і\~ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги Серії\~АІ №1684924\~від 20\~серпня 2024\~року;\~детальним описом\~робіт (наданих\~послуг)\~№5554690\~від 17\~вересня 2024\~року з детальним переліком проведеної роботи та актом приймання-передачі наданих послуг до договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року на загальну суму 10\~000 грн. (а. с. 24-25, 128-129, 133). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10 000 грн. не відповідають у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечать принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних правових (юридичних) послуг та їх необхідністю, обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже вона не відноситься до складних справ. Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до суми 4 000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

Outcome: approved