Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

01.11.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , який заповіту після своєї смерті не залишив. Спадкову справу до майна померлого було заведено Іллінецькою державною нотаріальною конторою Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться у с. Юшківці Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, спадкоємцем яких є дружина спадкодавця [PERSON] . Однак, оформити вказане майно в нотаріальному порядку [PERSON] позбавлена можливості, оскільки право власності на земельні ділянки не було зареєстроване за [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на земельні ділянки, нотаріально оформити прийняття спадщини позивачка позбавлена можливості, в підтвердження чого надала відповідну обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2024. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0523187300:01:001:0227, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1958 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0523187300:01:001:0229, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі № 141/698/24 та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2024. Підготовче судове засідання, призначене на 12.12.2024, не відбулось та було відкладено на 15.01.2025 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 15.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/698/24 на тридцять днів з ініціативи суду та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні по справі № 141/698/24 з метою надання доказів, призначено наступне судове засідання на\~31.01.2025 року. 31.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 141/698/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2025. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Панасюк Н.А., в судове засідання не з`явились, натомість 26.02.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Панасюк Н.А від 26.02.2025 про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26.02.2025 не з`явився, при цьому, 26.02.2025 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] від 26.02.2025 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26.02.2025 також не з`явився, при цьому, 26.02.2025 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] від 26.02.2025 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як убачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 05.12.1976 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в смт Оратів Оратівського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за № 67, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Згідно довідки в.о. завідувача Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Центрально Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Манус В.В. № 184/01-16 від 13.05.2021, згідно облікових даних Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями на майно в рівних частках, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до договору про поділ спадщини, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого виконуючою обов`язків держаного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В. від 19.10.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 574, у спадщину до [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ; у спадщину до [PERSON] переходить 1/2 частка земельної ділянки площею 4,1355 га, розташована на території Оратівської селищної ради Вінницького району (колишня адреса: Юшковецька сільська рада Оратівського району) Вінницької області, кадастровий номер 0523187300:02:002:0080; у спадщину до [PERSON] переходить земельна ділянка площею 3,4947 га, розташована на території Оратівської селищної ради Вінницького району (колишня адреса: Юшковецька сільська рада Оратівського району) Вінницької області, кадастровий номер 0523187300:02:004:0044. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 575, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 577, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 3,4947 га, розташованої на території Оратівської селищної ради Вінницького району (колишня адреса: Юшковецької сільської ради Оратівського району) Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 576, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки площею 4,1355 га, розташованої на території Оратівської селищної ради Вінницького району (колишня адреса: Юшковецька сільська рада Оратівського району) Вінницької області. Згідно архівного витягу із рішення 2 сесії 2 скликання Юшковецької сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.11.1994 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 15-92 та заяв громадян села Юшківець сільська Рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно у приватну власність на постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства громадянам села згідно з додатком, в тому числі й [PERSON] . Також, ПП «Поділляземдокумент» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастрові номера земельних ділянок - 0523187300:01:001:0227 та 0523187300:01:001:0229. Як убачається із довідки, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 416 від 17.03.2021, відповідно до запису в погосподарській книзі № 1 виконавчого комітету Юшковецької сільської ради Оратівського району Вінницької області № 8 померлий гр. [PERSON] , який народився [INFO] в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Малолітніх та неповнолітніх за вказаною адресою не значиться. Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 63952629 від 17.03.2021, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 17.03.2021 Оратівською державною нотаріальною конторою Оратівського району Вінницької області, номер у нотаріуса 22/2021. З матеріалів спадкової справи № 22/2021, заведеної після смерті [PERSON] убачається, що справу розпочато 17.03.2021 та закінчено 19.10.2021. Так, відповідно до заяви № 103 від 17.03.2021, поданої до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області Бурлаченко О.Г. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-344, [PERSON] (дружина померлого спадкодавця [PERSON] ) спадщину після його смерті приймає. Згідно заяви за № 104 від 17.03.2021, поданої до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області Бурлаченко О.Г. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-345, [PERSON] (син померлого спадкодавця [PERSON] ) спадщину після його смерті приймає. Як убачається із заяви № 105 від 17.03.2021, поданої до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області Бурлаченко О.Г. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-346, [PERSON] (син померлого спадкодавця [PERSON] ) спадщину після його смерті приймає. Натомість, відповідно до заяви № 106 від 17.03.2021, поданої до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області Бурлаченко О.Г. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-347, [PERSON] (син померлого спадкодавця [PERSON] ) від належної йому спадщини після смерті батька відмовляється. Однак, постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. № 1489/01-12 від 23.11.2024 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частку на земельну ділянку площею 0,3000 га, що розташована на території Юшковецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, належну померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст.\~321\~Цивільного\~кодексу\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Стаття 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно вимог ст.1223\~ЦК\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270\~ЦК\~України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~№\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382ч. 2, ст.392 ЦК України). Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Захист прав громадян на земельні ділянки залишаються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України, є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно зі ст.\~125\~ЗК\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В той час, згідно з абзацом 2 пункту 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України\~установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, на підставі вказаної норми закону рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Вказаний висновок зроблено в Постанові Верховного Суду від 30.06.2020 справа №372/2626/15. Як установлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи №141/698/24 доказами, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки сини спадкодавця не заперечують проти задоволення позовних вимог позивачки. Однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. від 23.11.2024. Таким чином, беручи до уваги, що спадкодавцем набуто право власності за земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~і позивачка виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а отже вчинено всі визначені юридичні дії для здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку «Перехідних положення»\~ЗК України, тому позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved