Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Заявниця звернулася з зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 08 вересня 182 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду України в Одеській області з метою призначення пенсії за віком, однак їй було відмовлено, у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні імені та по батькові заявниці в трудовій книжці, а саме ім`я та по батькові заявниці у трудовій книжці зазначено « [PERSON] », закреслено та зазначено « [PERSON] », а згідно паспорту громадянина України ім`я та по батькові заявниці вказано « [PERSON] », у зв`язку з чим заявниця змушена звернутися з зазначеною заявою до суду. У судове засідання заявниця та її представниця не з`явилися, але від представниці заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представниця заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 2024 року (а.с. 19). Внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на наявне « [PERSON] » (а.с. 20). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 1996 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, картці платника податків від 28 жовтня 2013 року, довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5114-7000412980 від 07 квітня 2022 року прізвище ім`я та по батькові зазначено « [PERSON] » (а.с. 5-7). Згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] , оформленої 08 вересня 1982 року, ім`я та по батькові заявниці у справі, змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », дата народження змінена з « [INFO] » на « [INFO] » (а.с. 9-15). Рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії № 155450004216 від 25 жовтня 2024 року, [PERSON] , заявниці у справі, в результаті розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці наявна зміна імені та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 16-17). Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України встановлено індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] (форма ОК-5) (а.с. 2223). Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу трудової книжки з метою оформлення пенсії за віком, а усунути помилки іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності правовстановлюючого документу неможливо. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки вказаний документ містить виправлення у написанні імені та по батькові, у зв`язку з чим остання не може в повному обсязі реалізувати свої права, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі статті 315 ЦПК України,

Outcome: approved