Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №18629 від 29.01.2021 в сумі: 8925,00 грн., яка складається з 1500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7425,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №02-17/02/2022 ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] 29.01.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір №18629 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту - 1500,00 гривень; дата надання кредиту 29.01.2021; строк кредиту 18 днів; стандартна процента ставка - 2,5% в день або 912,5% річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8925,00 грн., яка складається з 1500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7425,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської картки [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. 29.01.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 гривень. Відповідно до п. 6.1. договору - цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». На адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №18629 від 29.01.2021, проте, станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №18629 від 29.01.2021в розмірі 8925 гривень. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням сторін на 19.02.2025 о 09 год. 00 хв. Представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. 18.02.2025 за вх.№1096 представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» подав заяву про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про отримання поштового відправлення. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту 18629 від 29.01.2021 судом встановлено, що 29.01.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №18629. Сума кредиту становить 1500,00 грн. (п. 1.1. договору). Строк кредиту 18 днів, тобто до 15.02.2021 (п. 1.2. договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Згідно п. 6.1. Договору - цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.12-13). Із копії довідки про ідентифікацію від 29.01.2021 судом встановлено, що [PERSON] , з яким укладено договір №18629 від 29.01.2021 ідентифікований ТОВ «ФК «Авіра Груп», одноразовий ідентифікатор - KL2118, номер телефону [NUMBER] (а.с.14). Із копії інформаційної довідки вих.№5481/05 від 21.05.2024 судом встановлено, що ТОВ «Платежі онлайн» повідомило про успішність проведеної транзакції, згідно якої 29.01.2021 на картку [NUMBER] було здійснено переказ у сумі 1500 гривень (а.с.15). 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 та додаткову угоду до вказаного договору від 12.10.2022, за якими ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (а.с. 16-18). Із копій платіжних інструкцій №3 877 від 12.10.2022 №3 669 від 21.02.2022 судом встановлено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перерахувало ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» 253860,83 грн. за відступлення прав вимоги по договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 (а.с.19). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, до нього включений боржник [PERSON] за договором №18629 від 29.01.2021 із заборгованістю в загальній сумі 8925,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума виданого кредиту, 7425,00 грн. - залишок по відсотках (а.с.20). Із копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №18629 судом встановлено, що за період з 29.01.2021 по 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8925 гривень, з яких 1500 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 7425 гривень - прострочена заборгованість за процентами (а.с.21). Із копії вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором судом встановлено, що 22.05.2024 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлено про оплату заборгованості перед ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» на дату відступлення у сумі 8925 гривень, у строк до 30 днів (а.с.22). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір 18629 підписано 29.01.2021 відповідачем [PERSON] шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону. Судом встановлено, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, тобто шляхом перерахування на банківську картку, що підтверджується відповідною випискою наданою ТОВ «Платежі Онлайн» від 21.05.2024. Отже ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина перша статті 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за договором №18629 від 29.01.2021, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість в сумі 8925,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1500,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 7425,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №18629. Зі змісту виписки випливає, що нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювало. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору. Відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов в межах заявлених вимог, а саме заборгованість за кредитним договором №18629 від 29.01.2021 в сумі 8925,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 7425,00 грн., є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №3 3825 від 16.12.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться: копія договору про надання професійної правничої допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; копія додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; копія акта про отримання правової допомоги від 17.02.2025; копія платіжної інструкції №3 5178 від 17.02.2025, згідно яких адвокатом Пархомчуком С.В. позивачеві надано певні послуги, а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору №18629 від 29.01.2021 - 1 год. - 2000 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики - 2,5 год. - 5000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи - 1,5 год. - 3000 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500 грн., та сплачено на рахунок адвоката 10500 гривень. На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано копію рахунку №17.02.2025-9 від 17.02.2025, згідно якої ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перерахувало адвокату Пархомчуку С.В. 10500 грн. за призначенням платежу: правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі №490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі №756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі №701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі №367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, аналіз документів, підготовку позовної заяви. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Отже, така позовна заява не є унікальною. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10500 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у даному випадку є співмірним із складністю даної справи, обсягом виконаних робіт та ціною позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial