Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.12.2024 позивач АТ КБ\~«Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.11.2018 відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заяву та приєдналася до умов та правил банківських послуг. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 42\~000 грн, що підтверджується довідкою. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку, після отримання якої здійснила дії щодо проведення активації картки, користувалася нею, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, проте, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором та станом на 17.11.2024 має заборгованість у розмірі 35500,89 грн, з них: 30812,29 грн заборгованість за кредитом, 4688,60 грн - відсотки. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути заборгованість та понесені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 вказану справу передано в провадження суду [PERSON] . За правилами\~ч.\~6\~ст.\~187\~ЦПК України\~-\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Судом направлено запит. 09.12.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Разом з позовною заявою представником позивача подане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якій також зазначено, що проти ухвалення заочного рішення сторона позивача не заперечує. Відповідач\~ у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України виклик відповідача здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщено 21.01.2025, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22.11.2018 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим заповнила та підписала анкету- заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Також [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг , якою погодила наступні умови: тип кредиту та розмір: відновлювальна кредитна лінія, строк кредиту 12 місяців з пролонгацією, мета споживчі цілі, процентна ставка 42% для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Голд. Окрім того сторонами погоджено щомісячну комісію за обслуговування, порядок повернення кредиту, а також банком надано додаткову інформацію, яка, зокрема, встановлює, що процентра ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків становить 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Голд та інші платежі, в тому числі у разі неповернення клієнтом кредиту у строк. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг [PERSON] підписано ОТП паролю у системі самообслуговування. 04.12.2023 [PERSON] підписала додаткову угоду №SAMDNWFC00047137478_01 до кредитного договору від 04.12.2023. Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що [PERSON] було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] терміном дії до вересня 2022 року та № [NUMBER] терміном дії до вересня 2025 року. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки» вбачається, що 22.11.2018 [PERSON] було встановлено кредитний ліміт 300 грн, який неодноразово збільшувався та зменшувався банком. 26.12.2022 кредитний ліміт було зменшено до 35180 грн, а 01.05.2023 до 0 грн. З виписки за договором №б\\н за період з 22.11.2018 по 20.11.2024 та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість перед позивачем становить 35500,89 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексу України\~(надалі\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні позивач АТ «ПриватБанк» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредитні кошти, в свою чергу відповідачка взятих зобов`язань не виконала та вчасно не повернула банку грошові кошти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1ЦК України\~ розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] погоджено проценту ставку та інші умови кредитування. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з наданим Банком розрахунку розмір заборгованості за тіло кредитом становить 30812,29 грн, відсотки 4688,60 грн, що підлягає стягненню відповідача. Окрім того, з досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідачем 22.11.2018 було підписано паспорт споживчого кредиту. \~Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що\~передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору\~про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію,\~необхідну для порівняння різних пропозицій\~кредитодавця\~з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення\~відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення\~Закону № 1734-VIII\~допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має\~ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. З урахуванням досліджених доказів у справі, а саме розрахунку заборгованості, виписки за договором, якою підтверджується отримання [PERSON] грошових коштів та використання коштів, заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем та якою між сторонами погоджені умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved