Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8108, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 27 січня 2022 року щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 28937,75 грн.; - стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача та представника відповідача. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу у грудні 2024 року у зв`язку із блокуванням банківської картки, стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 17 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» » заборгованості в розмірі 28937 грн 75 коп. на підставі виконавчого напису № 8108 від 27.01.2022, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № [NUMBER] від 07.02.2022 року, стало відомо, що вказане виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на підставі виконавчого напису № 8108, виданого 27.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда О.В. про стягнення з мене грошових коштів в розмірі 28937 грн. 75 коп. з яких: Сума заборгованості складає 28687 грн. 75 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8730,40 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 1974,51 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 8550.23 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту - 8728,6 гривень, строкова заборгованість за комісією - 124,02 гривень, строкова заборгованість за процентами - 579,99 гривень, плата за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом - 250,00 гривень. Також у виконавчому напису нотаріуса зазначено, що стягнення коштів з [PERSON] здійснюється за Кредитним договором № 2001127624801 від 14.09.2018 року, укладеним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк». Крім того у виконавчому написі зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № 2001127624801 від 14.09.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.12.2020 року по 05.12.2021 року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 8108 від 27.01.2022 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї коштів в сумі 28937 грн. 75 грн. (а.с. 2-7). Від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України). Зі змісту заяви встановлено, що Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» визнає позов [PERSON] в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого за № 8108 від 27 січня 2022 таким, що не підлягає виконанню. Просить стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» 50% судового збору, а інші 50% повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 20-21). Треті особи, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом на подання письмових пояснень не скористались. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано докази (а.с. 17, 18). За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, 27 січня 2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем звернено стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2001127624801 від 14.09.2018 року на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» у загальному розмірі 28937,75 грн., про що видано відповідний виконавчий напис №8108 (а.с. 9). 17.20.2022 на адресу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни від представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» надійшла заява про примусове виконання рішення - виконавчого напису про стягнення коштів з боржника [PERSON] (а.с. 10). 17.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 8108, виданого 27.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у розмірі 28937,75 грн. (а.с. 8). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, представником позивача та представником відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 та Постанова КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Так, судом встановлено, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку був відсутній, оскільки такий взагалі не укладався позивачем. Враховуючи, що укладений кредитний договір не є нотаріально посвідченим, і як наслідок, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, дана обставина є достатньою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представником відповідача було подано до суду заяву про визнання позовних вимог. В той же час, положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено,що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 % від загального розміру сплаченого судового збору з державного бюджету. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні відповідної вимоги позивача.

Outcome: approved