Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 27 січня 2006 року по 30 червня 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2017 року у справі №569/8143/17, шлюб з відповідачем розірвано. Стягнуто з відповідача, на користь позивача, аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 800 ( вісімсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання сина, у зв?язку із досягненням ним повноліття - відповідач припинив виплачувати. Наш син, [PERSON] у 2024/2025 навчальному році є студентом 1 курсу денної (стаціонарної) форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» згідно з навчальною програмою Факультету виробничих технологій у м.Прешов Технічного університету у м. Кошице. Оскільки наш син, [PERSON] , навчається на денній формі навчання, то він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробіток та самостійно себе забезпечувати, своїх доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як сину потрібні кошти на забезпечення начального процесу та пов`язаних з цим витрат таких як оплата житла, харчування, придбання книг, зошитів, одягу, засобів гігієни та інші витрати. Син проживає за кордоном та перебуває на її повному утриманні, однак її доходів не вистачає, оскільки на її утриманні також є донька - [PERSON] [INFO] . Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2024 було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представником подано заяву про розгляду справи без їхньої участі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе постановити заочне рішення. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке. З 27 січня 2006 року по 30 червня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2017 року у справі №569/8143/17 шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 800 (вісімсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. [PERSON] у 2024/2025 навчальному році є студентом 1 курсу денної (стаціонарної) форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» згідно з навчальною програмою Факультету виробничих технологій у м. Прешов Технічного університету у м. Кошице, що стверджується довідкою, виданою Деканатом Факультету виробничих технологій Технічного університету у м. Кошице від 13.09.2024 року. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби забезпечення останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи те, що син сторін [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власного заробітку та потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням, а відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене, судовий збір в сумі 1 211, 20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved