Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Адвокат Дирбавка Р.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. від 27.06.2024 № 272/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Зазначена постанова обґрунтована тим, що документ, який підтверджує право власності на такий житловий будинок, виданий голові колгоспного двору [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, що позбавляє можливості нотаріуса визначити частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору та, відповідно, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Згідно з ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, а також три роки до цієї дати, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно інформації з погосподарської книги за 1986-1990 роки, по особовому рахунку [NUMBER] , у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Згідно даних погосподарської книги за 1991-1995 роки, по особовому рахунку [NUMBER] , у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Станом на 15.04.1991 за особовим рахунком № [NUMBER] у домогосподарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . На даний час у згаданому господарстві ніхто не зареєстрований та не проживає. За господарством по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 0,14 га. Вулиця Черемшини у селі Топорівці Коломийського району не перейменовувалася, нумерація будинку [ADDRESS] не змінювалася. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] . На день його смерті у житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована і проживала лише дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. [PERSON] померла [INFO] . На день її смерті у житловому будинку по [ADDRESS] вона була зареєстрована і проживала одна. Згідно заповіту від 14 червня 2022 року, посвідченого старостою Топорівського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5-22, [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,3090 га та площею 0,2536 га заповіла [PERSON] , а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1570 га та площею 0,2402 га заповіла позивачу [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями за заповітом є її дочка [PERSON] та син [PERSON] в частині майна, яке належало померлій та визначене в заповіті. До складу спадщини [PERSON] входив житловий будинок [ADDRESS] , що належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого він був згідно свідоцтва, виданого виконкомом Городенківської районної ради від 05 грудня 1988 р. [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка його частку в житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, однак не оформила документи про спадкування. Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , виготовленим станом на 16 серпня 2024 року підтверджується, що вказане домоволодіння складається із: А) житлового будинку, 1961 року спорудження, площею 50,4 кв.м; Б) літня кухня, 1980 року спорудження, площею 37,7 кв.м; В) стайня, 1980 року спорудження, площею 26,3 кв.м; Г) стодола, 1980 року спорудження, площею 18,6 кв.м; Д) сарай, 1980 року спорудження, площею 7,6 кв. м,; Ж) вбиральня, 1980 року спорудження, площею 1,0 кв.м; З) комора, 1989 року спорудження, площею 59,2 кв.м; К) навіс, 1988 року спорудження, площею 19,5 кв.м. Ринкова вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на дату оцінки 04.09.2024 становить 152 450 грн. Відомості про обмеження права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження на будинок відсутні. Ухвалою суду від 27.09.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 21.10.2024 адвокат Паньків В.Д. звернувся до суду із зустрічним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Зустрічний позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем майна померлого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. На час припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації з погосподарської книги Топорівської сільської ради Городенківського району за 1986-1990 роки по особовому рахунку [NUMBER] у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Реєстрація та проживання [PERSON] у житловому будинку передбачає наявність частки в майні двору на час припинення останнього. Право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів двору в рівних частках по 1/6. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало право власності на 1/6 частки у колгоспному дворі, як членам, що не втратили права на часку в його майні. Ухвалою суду\~від 23.10.2024\~зустрічний позов\~прийнято до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 21.10.2024 адвокат [PERSON] через систему\~«Електронний суд»\~звернулася до\~суду із\~зустрічним позовомв інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить: визнати за [PERSON] право власності на 3/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також, адвокат [PERSON] 21.10.2024 через систему\~«Електронний суд»\~звернулася до\~суду із\~зустрічним позовомв інтересах [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить: визнати за [PERSON] право власності на 3/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зустрічні позови мотивовані тим, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Згідно погосподарської книги за 1986-1990 роки, по особовому рахунку [NUMBER] , у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . За даними погосподарської книги за 1991-1995 роки, по особовому рахунку [NUMBER] , у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Станом на 15.04.1991 за особовим рахунком № [NUMBER] у домогосподарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Отже, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав на праві спільної власності по 1/6 частці колишнім членам цього колгоспного двору, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини [PERSON] входить 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована і проживала лише дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила документи про спадкування. Отже, [PERSON] належить 2/6 частки у житловому будинку по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Згідно заповіту від 14 червня 2022 року, посвідченого старостою Топорівського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5-22, [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,3090 га та площею 0,2536 га заповіла [PERSON] , а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1570 га та площею 0,2402 га заповіла позивачу [PERSON] . Ухвалами суду від 08.11.2024 зустрічні позови, подані адвокатом Бігун В.П. в інтересах [PERSON] та [PERSON] , прийняті до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом, вимоги за зустрічними позовами об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 09.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому\~засіданні представник\~позивача-відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Дирбавка Р.М.\~підтримав позовні\~вимоги з\~наведених у\~позові підстав, позов просив задовольнити. Суду пояснив, що всі члени колишнього колгоспного двору, які проживали у колгоспному дворі за три роки до 15.04.1991, мають частку у колгоспному дворі. Отже, слід брати до уваги всіх зареєстрованих у спадковому господарстві осіб станом на 1988 рік. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] адвокат Паньків В.Д. підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON] з наведених у зустрічному позові підстав, зустрічний позов [PERSON] просив задовольнити повністю. Представник відповідачів-позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Бігун В.П. підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] з наведених у зустрічних позовах підстав, зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] просила задовольнити. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Дирбавки Р.М., представник відповідачки-позивачки [PERSON] адвоката Паньківа В.Д., представника відповідачів-позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Бігун В.П., дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період з 31.01.1966 по 19.01.1996 регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Із копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 05 грудня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08 червня 1988 р., вбачається, що в цілому будинковолодіння, яке складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташоване у [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Дане будинковолодіння зареєстроване в бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] в цілому та записано в реєстрову книгу за реєстрованим № 497. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 11296 від 09.08.2024, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 497 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 05.12.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988. [ADDRESS] не перейменовувалася, нумерація будинку не змінювалася, що стверджується копією довідки № 22-437, виданої 29.07.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Копіями витягів з погосподарських книг Топорівської сільської Городенківського району Івано-Франківської області за 1986-1990, 1991-1995 роки, виданими Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради, підтверджується, що суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] , - колгоспний двір. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введений в дію Закон України «Про власність», у зв`язку з чим правового значення буде мати належність членів до колгоспного двору саме на цю дату. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Згідно копій витягів з погосподарських книг Топорівської сільської Городенківського району Івано-Франківської області, виданих Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради, членами колгоспного двору, розташованого по [ADDRESS] , були: - у 1988-1990 роках: голова сім?ї [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , прибув 24.11.1986, вибув у Верховину 01.02.1991; дочка [PERSON] , [INFO] , вибула на навчання у Львів 28.08.1987, прибула 10.01.1990, вибула на постійне місце проживання 26.04.1990; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; - у 1991-1995 роках: голова сім?ї [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; внучка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , без зазначення дати народження, прибув з Косова 1994 р. У господарстві з особовим рахунком № [NUMBER] по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 22-432, виданої 29.07.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради згідно погосподарської книги № 11.-12 за 1991-1995 роки. Станом на 15.04.1991 [PERSON] , якому виповнилося 24 роки, та [PERSON] , якій виповнилося 21 рік, у господарстві по [ADDRESS] не проживали та не були зареєстровані. Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] , які були працездатними членами двору, не менше трьох років підряд до цієї дати своєю працею і коштами брали участь у веденні спільного господарства двору суду не надано. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] був непрацездатним, а [PERSON] з 28.08.1987 по 10.01.1990 (як зазначено в погосподарській книзі) навчалася в учбовому закладі. Отже, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/4 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. За заповітом, посвідченим 16 жовтня 2018 р. секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 16, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , заповів [PERSON] , 1980 р.н.; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2621685700:03:002:0362 заповів [PERSON] , 1974 р.н.; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2621685701:03:002:0115 заповів [PERSON] , 1966 р.н. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 76 років у м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 03 лютого 2020 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2020 р. виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] помер після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька\~фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 22-435, виданої 29.07.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00046835801, сформованого 05 вересня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському райні Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 36 від 30 жовтня 1965 р. Позивач-відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 14 від 22 березня 1980 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 березня 1980 р. Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідач-позивач [PERSON] , [INFO] , також є сином [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 59 від 03 вересня 1966 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 грудня 1994 р. Відповідачка-позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями:\~свідоцтва про\~народження відповідачки-позивачки\~серії [NUMBER] ,\~виданого 03\~січня 1969\~р.\~Торговицькою сільською\~радою Городенківського\~району Івано-Франківської\~області,\~актовий запис\~за №\~2\~від 03\~січня 1970\~р.; повторного свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 травня 2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого вбачається, що відповідачка-позивачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис за № 1 від 04 лютого 1990 р. Відповідачка-позивачка [PERSON] , [INFO] , також є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями:\~свідоцтва про\~народження відповідачки-позивачки\~серії [NUMBER] ,\~виданого 07\~серпня 1974\~р.\~Торговицькою сільською\~радою Городенківського\~району Івано-Франківської\~області,\~актовий запис\~за №\~49\~від 07\~серпня \~1974\~р.; свідоцтва про\~укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 1992 р. Торговицькою сільською\~радою Городенківського\~району Івано-Франківської\~області, з якого вбачається, що відповідачка-позивачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис за № 16 від 14 листопада 1992 р. Із копії спадкової справи № 168/2020, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., яка отримана ним від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що позивач-відповідач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] на заповідане йому майно, оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (13.05.2020). Відповідачі-позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, також прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] на заповідане їм майно, оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (01.08.2020). Копією Витягу № 60540435 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 13.06.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65960308 (номер у нотаріуса 168/2020), спадкодавець [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Дружині спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , на час смерті чоловіка ( [INFO] ) виповнилося 75 років. Відповідно до ст.75 СК України, ст.12\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» вона вважається непрацездатною особою. Як непрацездатна вдова спадкодавця, [PERSON] , маючи відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині, заповідану позивачу-відповідачу [PERSON] та відповідачам-позивачам [PERSON] , [PERSON] , до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (13.06.2020) подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки за законом у спадщині та про відмову від виділення частки у спільному майні подружжя та видачі свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка. Отже, право на спадкування на заповідане спадкодавцем [PERSON] майно в цілому одержали позивач-відповідач [PERSON] та відповідачі-позивачі [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за заповітом. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить, зокрема, 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належала йому, як члену колишнього колгоспного двору, яку, згідно заповіту, він заповів позивачу-відповідачу [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач-відповідач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на заповідане йому нерухоме майно не звертався. Згідно ч.3 ст.1296 ЦПК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За заповітом, посвідченим 14 червня 2022 р. старостою Топорівського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 5-22, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,3090 га, кадастровий номер 2621685700:03:002:0543, та площею 0,2536 га, які належали їй згідно державних актів на право власності на земельну ділянку, заповіла [PERSON] , [INFO] ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0,1570 га, кадастровий номер 2621685701:001:0224, та площею 0,2402 га, кадастровий номер 2621685701:01:001:0225 заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 69397819 (номер в реєстрі нотаріальних дій 5-22), що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77436382, виданої 25.06.2024 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 77 років у с. Топорівці Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 435 від 30 червня 2022 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 червня 2022 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна у житловому будинку по [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 22-436, виданої 29.07.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 100/2022, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., вбачається, що позивач-відповідач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] на заповідане йому майно, оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (29.07.2022). Відповідачка-позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, також прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] на заповідане їй майно, оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (29.07.2022). Копією Витягу № 69618260 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 31.07.2022 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 69526800 (номер у нотаріуса 100/2022), спадкодавець [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Того, хто пережив подружжя, у померлої немає. Позивач-відповідач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 25.06.2024 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця. Йому приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р. 25.06.2024 видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2026 та за № 2027, на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами: 0,157 га, кадастровий номер 2621685701:01:001:0224; 0,2402 га, кадастровий номер 2621685701:01:001:0225, що належали померлій на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала їй, як члену колишнього колгоспного двору, яку, згідно заповіту, вона заповіла позивачу-відповідачу [PERSON] . Підставою звернення позивача-відповідача [PERSON] до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. № 272/02-31 від 27.06.2024 про відмову у вчиненні нотаріальних дій йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за [ADDRESS] з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності на зазначений вище житловий будинок, видано на ім`я [PERSON] ,\~як голові\~колгоспного двору,\~спадкоємцем якого\~була [PERSON] ,\~яка прийняла\~спадщину,\~але не\~оформила своїх\~спадкових прав, що позбавляє нотаріуса можливості визначити частку в житловому будинку та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 16.08.2024, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1961 р., господарські будівлі та споруди в 1980, 1988, 1989 роках. Ринкова вартість будинку садибного типу, загальною площею 50,4 кв.м, господарських будівель і споруд, що розташовані за вищевказаною адресою, станом на 04.09.2024 становить 152 450 грн, що стверджується копією звіту № 481 про незалежну оцінку вартості будинку, складеного ПП « [PERSON] ». За житловим будинком у [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,14 га, про що свідчить копія довідки № 22-433, видана 29.10.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набув чинності 03.08.2004,\~державна реєстрація \~- офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 395733746, сформованої 19.09.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] , як голові колгоспного двору, 05.12.1988 був виданий документ, що посвідчував його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Однак, даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав йому, [PERSON] , відповідачці-позивачці [PERSON] та позивачу-відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/4 кожному, як членам колишнього колгоспного двору. Позивач-відповідач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, успадкував після смерті батька [PERSON] та після смерті матері [PERSON] належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , однак через те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частки померлих у ньому не визначені, немає можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, позивачу-відповідачу [PERSON] належить 1/4 частки у даному житловому будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що, з урахуванням спадщини, становить 3/4 частки. Також судом встановлено, що відповідачка-позивачка [PERSON] правомірно набула право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як член колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняла дій, що можуть свідчити про її відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання за позивачем-відповідачем [PERSON] права власності на спадковий житловий будинок в цілому та визнання за відповідачкою-позивачкою [PERSON] права власності на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] за первісним позовом та часткового задоволення позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом, відмови у задоволенні зустрічних позовних\~вимог відповідачів-позивачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial