Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 485309-КС-002 про надання кредиту від 14 лютого 2024 року, що становить 259 353 грн 96 коп., яка складається з 69 021 грн 38 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 185 704 грн 58 коп. суми прострочених платежів по процентах, 4 628 грн суми прострочених платежів за комісією, а також 3 112 грн 25 коп. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 485309-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗПОЗИКА» 14 лютого 2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 485309-КС-002 про надання кредиту. 14 лютого 2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 485309-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТзОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1796 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий останнім було введено/відправлено. Таким чином, 14 лютого 2024 року між ТзОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 485309-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 75 000грн шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] . Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 14 вересня 2024 року становить 259 353 грн 96 коп. і складається з 69 021 грн 38 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 185 704 грн 58 коп. суми прострочених платежів по процентах, 4 628 грн суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 22 листопада 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона позовні вимоги заперечила в повному обсязі, оскільки такі є безпідставними, а розрахунок заборгованості є необґрунтованим. Серед іншого, зауважила, що нараховані позивачем проценти є істотно завищеними і неспівмірними з тілом заборгованості. 19 листопада 2024 року до суду від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, у якій він зауважив, що сторона відповідача не заперечує укладення кредитного договору, отримання коштів за цим договором, здійснення платежів за ним та наявність заборгованості. Розрахунок заборгованості виконаний у відповідності до умов кредитного договору. Відсоткова ставка, з якої розраховані проценти, передбачена укладеним між сторонами договором. Нарахування процентів здійснено у відповідності до договору. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. 20 січня 2025 року від представника відповідача адвоката Кінаша Д.В. до суду надійшли додаткові пояснення, у яких він частково заперечив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10 122 грн 43 коп. тіла кредиту та 95 401 грн 11 коп. процентів по кредиту. Заперечення мотивовані тим, що проценти за кредитом нараховані не у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено обмеження максимальної денної процентної ставки. Крім того, згідно розрахунку заборгованості, зарахування сум оплат відповідача відбувалося не у відповідності до Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТзОВ «Бізпозика» № 8-ОД від 04 жовтня 2023 року. Надав відповідний контррозрахунок. Окрім цього, просив розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, покликаючись скрутне матеріальне становище відповідача та перебування на її утриманні непрацездатної матері. 21 січня 2025 року до суду від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшли додаткові пояснення, у яких він надав пояснення, аналогічні викладеним у відповіді на відзив на позовну заяву. Додатково повідомив, що дія норми Закону України «Про споживче кредитування», якою обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, відтермінована на 240 днів з дня набрання чинності таким законом, у зв`язку з чим протягом перших 120 днів денна процентна ставка не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, в період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальна денна процентна ставка може становити 2,5 %, з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 1,5 %, з 21 вересня 2024 року - 1 %. Крім того, зауважив, що не слід ототожнювати денну процентну ставка та процентну ставку в день, оскільки денна процентна ставка застосовується в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», а процентна ставка в день - це та процентна ставка, яка передбачена укладеним між сторонами договором. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Заперечив щодо розстрочення виконання рішення суду. 21 січня 2025 року представник відповідача адвокат Кінаш Д.В. через канцелярію суду подав контррозрахунок № 2 від 21 січня 2025 року. 22 січня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Кінаша Д.В. надійшло клопотання, у якому були долучені докази відправки позивачу контррозрахунку № 2 від 21 січня 2025 року. 22 січня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Кінаша Д.В. надійшла заява, у якій він просив долучити до матеріалів справи докази на підтвердження стану здоров`я відповідача. 22 січня 2025 року до суду від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшли заперечення на клопотання (заяву), у яких він зауважив, що докази на підтвердження стану здоров`я відповідача подані з порушенням норм ЦПК України. Крім того, вказані докази підтверджують захворювання відповідача на початку 2024 року. Доказів щодо підтвердження актуального стану здоров`я відповідача не подано. 22 січня 2025 року до суду від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшли додаткові пояснення, зміст яких аналогічний додатковим поясненням, поданим 21 січня 2025 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданих 22 січня 2025 року додаткових поясненням представник позивача Виноградов Ю.Е. просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача адвокат Кінаш Д.В. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у поданих ним 20 січня 2025 року додаткових поясненнях. Підтримав поданий контррозрахунок № 2 від 21 січня 2025 року та пояснив, що обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення 58 898 грн 95 коп. тіла кредиту, 163 346 грн 46 коп. процентів та 4 628 грн комісії. Також просив розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців. Заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір 485309-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗПОЗИКА» 14 лютого 2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір 485309-КС-002 про надання кредиту. 14 лютого 2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір 485309-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТзОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1796 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий останнім було введено/відправлено. Таким чином, 14 лютого 2024 року між ТзОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір 485309-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 2.1 Договору №485309-КС-002 про надання кредиту передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. (Сімдесят п`ять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі- Правила) Згідно п. 2.14 Договору №485309-КС-002 про надання кредиту метою отримання Кредиту є для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. ТзОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 75 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] . Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, що спричинило виникнення заборгованості. Дослідивши доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості, суд дійшов до висновку, що такий виконаний не у відповідності до умов укладеного між сторонами договору, Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТзОВ «Бізпозика» № 8-ОД від 04 жовтня 2023 року, та Закону України «Про споживче кредитування» з огляду на наступне. Згідно п 2.4 укладеного між сторонами кредитного договору стандартна процентна ставка по кредиту в день становить 2 %, знижена процентна ставка складає 1,15012667 % в день. Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. З огляду на вказане, в період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальна денна процентна ставка становила 2,5 %, з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 1,5 %, з 21 серпня 2024 року - 1 %. Згідно з п 2.3 кредитного договору строк кредиту становить 24 тижні, що дорівнює 168 дням. Датою видачі кредиту, відповідно до п. 2.12 кредитного договору, є 14 лютого 2024 року. Датою повернення кредиту, за п. 2.13 кредитного договору, є 31 липня 2024 року. Як попередньо зазначалося, стандартна процентна ставка по кредиту в день становить 2 %, знижена процентна ставка складає 1,15012667 % в день. При цьому, знижена процентна ставка застосовується у разі, якщо погашення кредиту відбувається у відповідності до узгодженого сторонами графіку платежів (п. 3.2.1 кредитного договору). Пунктом 3.2.4 кредитного договору передбачено, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника Таким чином, навіть якщо позичальник спершу виконував умови кредитного договору і графіку платежів, але в подальшому допустив прострочення виконання кредитних зобов`язань, кредитодавець застосовує стандартну проценту ставку і здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника. Враховуючи положення Закону України «Про споживче кредитування», в період з 23 квітня 2024 року по дату повернення кредиту 31 липня 2024 року денна процентна ставка обмежена 1,5 %, у зв`язку з чим положення кредитного договору, якими передбачено процентну ставку в розмірі 2% в день у вказаний період, не відповідають нормам вищезгаданого нормативно-правового акту. Крім того, судом встановлено, що за період дії кредитного договору, позичальник здійснила два платежі по кредиту, а саме 27 лютого 2024 року на суму 16 250 грн та 07 березня 2024 року на суму 16 101 грн 05 коп. З розрахунку заборгованості, який доданий до позовної заяви вбачається, що платіж від 27 лютого 2024 року зарахований кредитодавцем у якості часткового платежа основної суми в розмірі 862 грн 60 коп, сплати процентів у розмірі 12 076 грн 40 коп і 3 311 грн сплати комісії. Платіж від 07 березня 2024 року зарахований у якості часткового платежу основної суми в розмірі 5 116 грн 02 коп., сплати процентів за користування кредитом на суму 7 674 грн 03 коп. та оплати 3 311 грн комісії. Вказані платежі виконані відповідно до графіку платежів, передбаченого п. 3 кредитного договору. Однак, згідно вказаного графіку платежів, перший платіж по кредиту повинен був бути зарахований в рахунок оплати процентів за користування кредитом на суму 12 939 грн та в рахунок оплати комісії на суму 3 311 грн. Відтак, позивач повинен був зарахувати першу оплату відповідача в рахунок оплати 3 311 грн комісії та 12 939 грн процентів. Другий платіж відповідно до зазначеного графіку повинен був зараховуватися таким чином у якості оплати процентів за користування кредитом на суму 12 076 грн 40 коп. та в рахунок оплати 4 173 грн 60 коп. комісії. При цьому, встановлено, що сума другого платежу була недостатньо для повного погашення такого платежу згідно графіку платежів. За таких обставин згідно п. 5.7 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТзОВ «Бізпозика» № 8-ОД від 04 жовтня 2023 року, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу - прострочена сума Кредиту та прострочені проценти за користування Кредитом; 2) у другу чергу - сума Кредиту та проценти за користування Кредитом; 3) у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту Таким чином, другий платіж повинен був бути зарахований спершу в рахунок погашення простроченої суми кредиту та прострочених процентів (яких станом на дату проведення другого платежу не було), далі - суми кредиту та процентів, і після цього - неустойка (штраф) та інші платежі, до яких відноситься комісія. Другу оплату, з огляду на недостатність здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором, кредитодавець повинен був відповідно до п. 5.7 вищезгаданих Правил зарахувати в рахунок погашення суми кредиту в розмірі 16 101 грн 05 коп. Враховуючи наведені обставини, відповідач частково оплатила позивачу комісію в розмірі 3 311 грн, 12 939 грн процентів за користування кредитом та 16 101 грн 05 коп. тіла кредиту, а розрахунок заборгованості в частині зарахування сум оплат відповідача в рахунок погашення 19 750 грн 43 коп. (12 076,4+ 7 674,03) відсотків, 6 622 грн (3 311+ 3 311) комісії, та 5 978 грн 62 коп. (862 грн 60 коп + 5 116 грн 02 коп.) тіла кредиту не відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та Правилам надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТзОВ «Бізпозика» № 8-ОД від 04 жовтня 2023 року. Повертаючись до питання правильності нарахування відсотків на суму заборгованості суд виходить з того, що згідно п. 3.2 кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 Договору, на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом. Пунктом 3.2.4 кредитного договору передбачено, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Як попередньо встановлено, кредитодавець некоректно зарахував оплачені позичальником платежі, зокрема платіж від 07 березня 2024 року мав бути зарахований в оплату 16 101 грн 05 коп. тіла кредиту у відповідності до п. 5.7 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора ТзОВ «Бізпозика» № 8-ОД від 04 жовтня 2023 року. За наведеної обставини, залишок кредиту з 08 березня 2024 року зменшено на 16 101 грн 05 коп, у зв`язку з чим він становив 58 898 грн 95 коп., на які мають нараховуватися відсотки в день відповідно до умов договору. Дослідивши поданий стороною відповідача контррозрахунок № 2 від 21 січня 2025 року, перевіривши його на правильність та відповідність умовам укладеного між сторонами договору і вищезгаданим Правилам, суд приходить до висновку, що такий виконаний коректно і висвітлює дійсний стан заборгованості відповідача перед позивачем. Так, в період з 14 лютого 2024 року по 07 березня 2024 року нарахування процентів в день здійснювалося на суму кредиту в розмірі 75 000 грн. Розмір денних відсотків становив 1 500 грн. У зв`язку з наведеним, а також з огляду на сплату 27 лютого 2024 року 12 939 грн відсотків, сума нарахованих, але не сплачених, відсотків станом на 07 березня 2024 року становила 20 811 грн. В подальшому, у зв`язку з погашенням 07 березня 2024 року 16 101 грн 05 коп. тіла кредиту, денний розмір відсотків становив 1 177 грн 98 коп. до 22 квітня 2024 року включно. Розмір нарахованих, але не сплачених, відсотків станом на 22 квітня 2024 року склав 74 998 грн 03 коп. З 23 квітня 2024 року розмір денної процентної ставки обмеженої Законом України «Про споживче кредитування» і становив 1,5 % в день. У зв`язку з наведеним, в період з 23 квітня 2024 року по дату закінчення дії строку кредитування 31 липня 2024 року розмір відсотків в день складав 883 грн 48 коп. Їх сума станом на 31 липня 2024 року дорівнює 163 346 грн 46 коп. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 163 346 грн 46 коп. прострочених платежів по процентам. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, оцінюючі представлені сторонами докази та наведені ними аргументи, суд приходить до висновку, що позов є частково підставним та підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 226 873 грн 41 коп., яка складається з 58 898 грн 95 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 163 346 грн 46 коп. суми прострочених платежів по процентах, 4 628 грн суми прострочених платежів за комісією. З приводу покликань сторони відповідача про необхідність розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Частинами 3, 4 статті 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. За ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Суд критично ставиться до поданих стороною відповідача доказів на підтвердження стану здоров`я відповідача як на підставу для розстрочення виконання рішення, оскільки такими підтверджується її хворобливий стан в період з лютого 2024 року по травень 2024 року. Водночас, ч. 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору. Таким чином, на думку суду, перенесені відповідачем у лютому-травні 2024 року захворювання могли вплинути на подальше невиконання нею умов укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки, вочевидь, отримані нею травми потребують відповідного лікування та реабілітації, певним чином обмежуючи її можливості виконувати взяті на себе зобов`язання. Крім того, згідно поданих стороною відповідача документів, разом з відповідачем поживає її мати непрацездатна [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 червня 1961 року, актовим записом про зміну імені № 25 від 18 жовтня 1988 року, паспортами вказаних осіб та пенсійним посвідченням. Суд приймає до уваги твердження сторони відповідача про те, що відповідач здійснює догляд за [PERSON] , [INFO] , та утримує її, що відповідає її обов`язку, передбаченому положеннями ч. 1 ст. 202 СК України, згідно якої повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Окрім цього, суд приходить до висновку про те, що виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача 226 873 грн 41 коп. одночасно і в повному обсязі може мати негативні наслідки для відповідача та лише погіршить її матеріальна становище. Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом. Суд зауважує, що надання розстрочки виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). За практикою Європейського Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України»). З огляду на вказане, суд дійшов до висновку про задоволення відповідної заяви представника відповідача та про можливість розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців пропорційними частинами. Суд також звертає увагу, що розстрочення виконання судового рішення у даному випадку не сприяє ухиленню від його виконання відповідачем, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial