Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

ПрАТ «СК «УСГ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12559,88 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2023 року о 16-00 год, в м. Львів, по вулиці О. Степанівни, 11, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу навантажувача «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач) та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - автомобіль Потерпілого). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Поставною Шевченківського районного суду м. Львова від 13.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №466/1939/23, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР - 213169365. До ПрАТ «СК «Українська страхова група» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19.05.2023 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 17.08.2023 року звернувся [PERSON] . Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок страхового відшкодування було здійсненого на підставі: -Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість); -Ремонтної калькуляції №ССЦВ-2696 від 09.06.2023 року -Страхового акту № ССЦВ-2696 від 18.08.2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12\~559,88 грн. згідно платіжної інструкція № 71898 від 21.08.2023 року. Оскільки відповідач після скоєння ДТП, самовільно залишив місце пригоди, то останній зобов`язаний сплатити на користь ПАТ «СК «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою від 16.01.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 10.02.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. Ухвалою від 10.02.2025 розгляд даної цивільної справи було відкладено задля реалізації сторонами, зокрема відповідачем, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Згідно трекінгу Укрпошти, поштове відправлення, надіслане на адресу відповідача, повернулось з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ні відзиву, ні клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 13.02.2023 року о 16-00 год, в м. Львів, по вулиці О. Степанівни, 11, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу навантажувача «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , після чого відповідач самовільно залишив місце ДТП. Внаслідок зазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 13.02.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР - 213169365. На підставі заяви страхувальника Позивачем складено страховий акт № ССЦВ-2696 від 18.08.2023 року на суму 12\~559,88 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 71898 від 21.08.2023 року. Страховим випадком відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч.16 статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Отже, страхова компанія забезпечує відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (третіх осіб) та захист майнових інтересів страхувальників, відповідальність яких застрахована і з якими наявні договірні відносини. Згідно підпункту в) п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За змістом ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки. Як слідує з вимог ч.1 ст.1191 ЦК України (які застосовує позивач у даному спорі) особа, що відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регулюють правовідносини щодо регресу. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Оскільки відповідач після скоєння ДТП, самовільно залишив місце пригоди, то останній зобов`язаний сплатити на користь ПАТ «СК «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування. У статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного з відповідача стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем по справі, а саме 3028,00 грн. судового збору за пред`явлення позову.

Outcome: approved