Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

23.12.2024 позивачка [PERSON] , в особі своєї адвокати Джулай А.А., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилалася на те, що 15.01.2021 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №36, однак несумісність характерів та різних поглядів на життя, відсутність взаємоповаги та любові, призвело до припинення шлюбних відносин. Дітей у шлюбі не мають. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи по суті провести в їхню відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду від нього не надходило. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на що позивач надав згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.01.2021 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №36 (а.с.6). У вказаному шлюбі у сторін дітей немає. Позивачка [PERSON] є громадянкою України, а відповідач [PERSON] - громадянином Турецької Республіки. Відповідно до ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються 1) спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - 2) правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - 3) правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст.16 ЗУ «Про міжнародне приватне право»). Відповідно до п.11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Враховуючи, що позивачка та відповідач є громадянами різних держав, вони не мають спільного особистого закону подружжя. Водночас, з посвідки на тимчасове проживання виданої відповідачу, вбачається, що він проживав на території України за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10). На даний час місце перебування відповідача позивачці невідоме. З довідки виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №113 від 26.01.2021 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Таким чином, припинення шлюбу та правові наслідки шлюбу визначаються правом держави Україна, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, оскільки позивачка [PERSON] все ще має місце проживання в Україні. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання; шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку, що подальше збереження родини є неможливим, а тому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.01.2021 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №36, підлягає розірванню.

Outcome: approved