Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представниця АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Змінивши свої вимоги 03.02.2025 року просили стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01 лютого 2014 року по 16 грудня 2020 року у розмірі 45849,48 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції у розмірі 24374,72 грн., 3% річних у розмірі 6496,41 грн. А також, просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 17 грудня 2020 року по 30 червня 2024 року у розмірі 33387,69 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 75,06 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з нього суму індексу інфляції у розмірі 2092,62 грн., 3% річних у розмірі 802,19 грн., пеню у розмірі 666,84 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачів судовий збір. Ухвалою суду від 08.01.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правилами ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.40). [PERSON] має з 17.12.2020 року зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41), а з 22.01.2001 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі рішення суду справа № 212/3860/14-ц; 2/212/2285/14, розмір частки 1 (а.с. 14) Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», на вказану квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення (а.с.13). Актами про подачу теплоносія та відключень в неопалюваний сезон підтверджено надання позивачем послуг з постачання теплової енергії, зокрема до будинку [ADDRESS] (а.с. 18-28). Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162\~Житлового Кодексу\~України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з лютого 2014 року по грудень 2020 року, за адресою: [ADDRESS] за послуги з опалення гарячого водопостачання, заборгованість станом на грудень 2020 року складає 45\~849, 48 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з грудень 2020 року по червень 2024, за адресою: [ADDRESS] за послуги з опалення гарячого водопостачання, заборгованість станом на червень 2024 року складає 33\~387, 69 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Нормою частини третьої статті 267\~ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Згідно із частиною 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де обліковується заборгованість у період з січня 2001 року по 16 грудня 2020 року, а тому є також споживачем послуг теплопостачання та суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані позивачем послуги за спірний період, тобто з лютого 2014 року по 16 грудня 2020 року, що згідно розрахунку заборгованості становить 45849,48 грн., які підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 17 грудня 2020 року по червень 2024 року за квартирою за адресою: [ADDRESS] за послуги з опалення та гарячого водопостачання обліковується заборгованість у розмірі 33387,69 грн., плата за абонентське обслуговування за період з жовтня 2023 року по червень 2024 року становить 75,06 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Позивачем на підставі вимог ст.625 ЦК України заявлено до відшкодування суму інфляційних втрат та 3 % річних, які також підлягають стягненню, зокрема, солідарно з відповідачів за період з квітня 2014 року по 16 грудня 2020 року та становлять: інфляційні витрати у розмірі 23902,54 грн. та 3% річних у розмірі 6365,02 грн., а також з відповідача [PERSON] за період з 17 грудня 2020 року по травень 2024 року: інфляційні витрати у розмірі 2092,63 грн., 3% річних у розмірі 802,19 грн., пеню у розмірі 666,84 грн. Приписами ст.\~141\~ЦПК України визначено, що зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 гривні, тобто по 1514 гривень 00 копійок з кожного. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Outcome: approved