Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Адвокат Хомік\~С.Г.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~Черкаської міської\~ради про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини та\~встановлення факту\~родинних відносин.\~Позов обґрунтовує\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~яка є\~рідною сестрою\~позивача.\~Після її\~смерті залишилося\~спадкове майно\~у вигляді\~частини квартири\~ [ADDRESS] .\~Позивач,\~як рідний\~брат померлої,\~відповідно до\~чинного законодавства\~України є\~спадкоємцем другої\~черги за\~законом.\~Вважаючи,\~що є\~спадкоємець першої\~черги за\~законом,\~а саме\~чоловік померлої,\~він не\~звернувся в\~визначений законом\~шестимісячний строк\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини.\~В серпні\~2024\~року,\~після спливу\~шести місяців\~з дня\~смерті сестри,\~позивачу від\~похресника сестри\~стало відомо,\~що в\~квартирі померлої\~виявлено заповіт\~на його\~ім`я.\~В зв`язку\~з цим\~він надав\~ [PERSON] \~довіреність на\~отримання у\~нотаріуса в\~м.Черкаси\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~Однак,\~постановою приватного\~нотаріуса Рубан\~С.С.\~від 23.10.2024\~року йому\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадину на\~квартиру,\~у зв`язку\~з пропущенням\~шестимісячного строку\~для подачі\~заяви про\~прийняття спадщини\~та в\~зв`язку з\~ненаданням документів,\~які \~підтверджують родинні\~зв`язки.\~Вказує,\~що в\~заповіті сестра\~вказала,\~що заповідає\~ своєму\~братові [PERSON] \~все своє\~майно.\~Згідно з\~свідоцтвом про\~народження сестри\~та його\~свідоцтвом про\~народження батьками\~вказані [PERSON] \~та [PERSON] .\~Обидва народилися\~в с.Колодезі\~Ростовської області.\~Свою трудову\~діяльність сестра\~розпочала в\~росії і\~її трудова\~книжка була\~виписана на\~прізвище [PERSON] .\~В росії\~сестра зареєструвала\~шлюб з\~ [PERSON] ,\~про що\~було внесено\~запис до\~трудової книжки.\~Однак свідоцтво\~про шлюб,\~з якого\~вбачається зміна\~прізвища з\~ [PERSON] на\~ [PERSON] не\~збереглося і\~надати актовий\~запис про\~шлюб немає\~можливості,\~зв`язку з\~повномасштабною триваючою\~збройною агресією\~російської федерації\~проти України.\~20.08.1981\~року сестра\~реєструє новий\~шлюб і\~змінює прізвище\~з [PERSON] \~та [PERSON] .\~Саме тому\~змушений звернутися\~до суду,\~оскільки не може підтвердити у нотаріуса факт родинних відносин між померлою [PERSON] та ним, [PERSON] , щоб в подальшому реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Просив суд, винести рішення, яким установити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] ; встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном два місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили.. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 жовтня 2024 року в цивільній справі відкрито провадження, та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Рубан С.С. копію спадкової справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. У судовому засіданні представник заявника адвокат Хомік С.Г. підтримав позов з мотивів, викладених у його змісті, та просив його задовольнити. Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Через систему Електронний суд подав клопотання про слухання справи без участі представника Черкаської міської ради. При вирішенні спору покладався на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Пунктом 10 вказаної вище постанови визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьками записані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії трудової книжки, дата заповнення 24.08.1957 р., видана на ім`я [PERSON] , 1939 р.н.. з вкладишу в трудовій книжці вбачається, що змінено прізвище [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 20 серпня 1981 року. Прізвище дружини [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьками записані: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з Свідоцтвом про смерть [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце народження Російська Федерація Ростовська область Мілерівський район, село Колодезі. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: «Все моє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати мені і на що я за законом матиму право заповідаю моєму братові [PERSON] , [INFO] ». Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. 02 лютого 2023 року, зареєстрований № 562. Постановою від 23 жовтня 2024 року вих.№303/02-31 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан Світланою Світланівною відмовлено [PERSON] , який діє від імені [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , та в судовому порядку не продовжено строк для прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, та встановлення факту родинних відносин. Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. (ст..1262 ЦК України) Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] буде лише підтвердженням факту того, що вони є рідними братом та сестрою відповідно, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав заявника, та матиме юридичне значення, оскільки буде підтверджувати факт кровної спорідненості позивача [PERSON] з рідною сестрою [PERSON] .. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20. Окрім того, з метою встановлення обставин справи в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що [PERSON] є його хрещеною. Тривалий час його матір та [PERSON] працювали на заводі. Про смерть [PERSON] він дізнався від матері. Відомо, що на момент смерті чоловік [PERSON] з нею не проживав. Про наявність у померлої рідного брата йому не було відомо, до моменту поки він в квартирі [PERSON] , ключі від якої отримав у своєї матері, не виявив заповіт на ім`я [PERSON] . Також, в судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка повідомила, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її сусідкою. Проживала сама. Чоловік виїхав до Білорусії. Відомо, що у померлої є брат, але особисто з ним не знайома. З урахуванням викладеного, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що брат [PERSON] [PERSON] , спадкоємець другої черги, є єдиним спадкоємцем, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому з метою судового захисту його спадкових прав наявні підстави для задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23. Враховуючи те,\~що вимога\~ [PERSON] \~про визначення\~йому додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] \~є похідною\~від позовної\~вимоги про\~встановлення факту\~родинних відносин\~з померлою,\~яку суд\~визначив доведеною\~та такою,\~що підлягає\~до задоволення,\~є спадкоємцем\~другої черги,\~тому позивачу належить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду чинності. На підставі викладеного,

Outcome: approved