Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, в якій просять визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеною заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки, заявник посилається на те, що її мати [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю І групи. Хвороба - гостре порушення кровообігу мозку, геморагічний інсульт стовбуру головного мозку. [PERSON] перебуває в стані мінімальної свідомості, не розмовляє, не чує, повністю паралізована. Потребує постійного стороннього догляду. Лікування проходила в Київській міській клінічній лікарні №4. Вказала, що вона весь час доглядає за матір`ю, має бажання і можливість здійснювати догляд і надалі. Встановлення опіки є необхідним для забезпечення життя її матері. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до ухвали від 17 жовтня 2023 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 17 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання експерта про направлення додаткових матеріалів, зокрема медичної кари амбулаторного хворого з ЦПМСД за місцем реєстрації, медичних карт стаціонарного хворого з Київської міської клінічної лікарні №4. 20 листопада 2023 року копію клопотання експерта було направлено заявнику. 24 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій повідомила про неможливість самостійно надати медичні документи, просила витребувати медичну карту стаціонарного хворого [PERSON] з Київської міської клінічної лікарні №4. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року провадження у справі було поновлено. Згідно з ухвалою від 29 липня 2024 року витребувано від Київської міської клінічної лікарні №4 медичну карту стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 20 вересня 2024 року до суду надійшли витребувані докази від КНП «Київська міська клінічна лікарня №4», а саме медична карта стаціонарної хворої [PERSON] 19 грудня 2024 року до суду надійшли матеріали цивільної справи разом із висновком судово-психіатричного експерта №1633 від 25 листопада 2024 року відносно [PERSON] 17 лютого 2024 року до суду від органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання про доцільність призначення [PERSON] опікунам над [PERSON] №108-1740 від 13 лютого 2025 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - адвокат Середюк Ю.А. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Особа щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною - [PERSON] не викликалася в судове засідання, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта №1633 від 25 листопада 2024 року вона за своїм станом здоров`я не може брати участь у судовому засіданні. Представник органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2002 року. Заявник звернулася до суду з указаною заявою, в якій просить визнати її мати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] , покликаючись на те, що [PERSON] є особою з інвалідністю І групи та внаслідок хвороби не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати та потребує постійного догляду. Частиною 1 статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.39, ч.1 ст.40 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст. 298 ЦПК України). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1633 від 25 листопада 2024 року вбачається, що [PERSON] страждає на не уточнені розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою ушкодженням чи дисфункцією головного мозку (згідно МКХ-10, F07.9). За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за своїм станом здоров`я не може брати участь у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно з ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1-3 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20), системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частина 1 статті 60 Цивільного кодексу України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положення ст.63 ЦК України вказують на те, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи. Відповідно до подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2025 року №108-1740 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю загального захворювання 1А групи, потребує опіки. [PERSON] доглядає та піклується про свою матір, забезпечує її усім необхідним. Медичних протипоказань для призначення [PERSON] опікуном немає. Санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови проживання задовільні. Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над матір`ю [PERSON] , у разі визнання його недієздатним. З огляду на наведене, наявні підстави для встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , її доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. А тому необхідно визначити строк дії рішення про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , тривалістю два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Outcome: approved