Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» Чайка І.В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , 17.05.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 17.05.2024 100000790. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.05.2024 року, строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 03.10.2024, утворилась заборгованість у розмірі 31000грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн. та по процентам в розмірі 14000 грн. та 2000 грн. комісії, та 5000,00грн.- неустойки, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.11.2024 відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомий. Будь-яких заяв/клопотань до суду не подавав. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 17.05.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 17.05.2024 100000790 року (далі - Кредитний договір). Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 17.05.2024 та заявки від 17.05.2024, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит в сумі 10000 грн. на строк 140 днів, з кінцевим терміном повернення, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,0 % за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту,20% від суми, що становить 2000,00 грн. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора (Е548), що був надісланий на її фінансовий номер мобільного телефону [NUMBER] згідно смс-повідомлення. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини. В п. 3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію Відповідно до п. 7.6 Кредитного договору та п. 17 заявки кредитного договору неустойка становить 130 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання. Згідно п. 11 заявки Кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 1950,00 грн. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про виплату коштів № 2463188226 від 17.05.2024 за допомогою платіжної системи LIQPAY в сумі 10 000 грн. Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 03.10.2024, утворилась заборгованість у розмірі 30 000грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн. та по процентам в розмірі 14000 грн. та 2000 грн. комісії, та 5000,00грн.- неустойки. Відповідно п.п. 3, 4 Кредитного договору № 17.05.2024-100000790 від 17.05.2024, строк, на який надається кредит становить 140 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту - 03.10.2024. Пунктом 7 Кредитного договору передбачена фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,0 % за 1 день користування кредитом. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 14000 грн. за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (140 днів), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту за відсотковою ставкою 1,0 %, що підтверджується наданим суду розрахунком, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність її волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відтак, підписуючи кредитний договір, [PERSON] , був ознайомлений з його умовами, зокрема щодо нарахування процентів та погодився з ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 000 грн., за процентами в розмірі 14 000 грн., комісією - 2000,00 грн., та 5000,00грн.- неустойки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий Центр» суму заборгованість за Кредитним договором № 17.05.2024- 100000790 від 17.05.2024 у розмірі 31 000, 00 грн. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 31 000 (тридцять одна тисяча) грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів юридичною особою судовий збір становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 30 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved