Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

23 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] в\~с.\~Поділля Вознесенського\~району Миколаївської\~області померла її мати [PERSON] . Після її смерті позивач на підставі заповіту від 15.12.2008 року успадкувала житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за [ADDRESS] . Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка не охоплена заповітом, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:1311, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0963 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:0003, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки земельні ділянки є спадковим майном, що не охоплене заповітом та переходить у спадщину всім спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, і окрім неї такими спадкоємцями є діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з цим, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, але забезпечила участь свого представника - адвоката Венделя О.М., який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину та оформила право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, а тому має повне право на визнання її права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду 22 листопада 2024 року надали заяви, в яких не заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі. В судове засідання представник третьої особи Веселинівської державної нотаріальної контори не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали справи в межах заявлених\~ вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в\~с.\~Поділля Вознесенського\~району Миколаївської\~області померла мати позивача [PERSON] (далі - спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). За життя [PERSON] залишила заповіт, за яким розподілила спадкове майно між своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 15.12.2008 року (а.с. 11). Згідно із заповітом позивач отримала в спадщину житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 6,92 га, а відповідачі отримали по 1/2 частині земельної ділянки площею 6,39 га, що також підтверджується матеріалами спадкової справи та копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 12). Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка не охоплена заповітом, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме: право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:1311, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0963 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:0003, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки земельні ділянки є спадковим майном, що не охоплене заповітом та переходить у спадщину всім спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, і окрім неї такими спадкоємцями є інші діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] , а тому, як власнику житлового будинку рекомендовано звернутись з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування на вказані земельні ділянки, що підтверджується письмовим роз`ясненням Веселинівської державної нотаріальної контори (а.с. 25). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Спадщину позивач [PERSON] прийняла, про що подала відповідну заяву до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 33/2022. Факт належності спадкового майна спадкодавцю [PERSON] , а саме: земельної ділянки площею 0,2500 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:1311, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0963 га, з кадастровим номером 4821783400:07:004:0003, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 790472 та серії ЯК № 700473 (а.с. 15, 20); - витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 15.02.2023 року та від 16.02.2023 року (а.с. 16-17, 21-22). Інші спадкоємці - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про визнання позовних вимог. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки (закріпленому у цивільному та земельному законодавстві) та розташованих на ній будинку, споруд, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу права на земельну ділянку не передбачено умовами договору чи приписами законодавства. При цьому, при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину позивач [PERSON] успадкувала право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за [ADDRESS] . Таким чином, оскільки позивач [PERSON] в порядку спадкування набула права власності на житловий будинок, то таким чином отримала також і право на отримання у власність в порядку спадкування земельних ділянок, на яких розташований вказаний будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~ незалежно\~ від часу прийняття\~ спадщини вона належить\~ спадкоємцеві з часу\~ відкриття\~ спадщини.\~\~\~\~ Крім того,\~ст.1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняла спадщину за законом, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач\~прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved