Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~Покровського районного\~суду Дніпропетровської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.11.2022 року між сторонами у справі було укладено шлюб, актовий №1599. Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у подружжя не склалось, спільне проживання господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб укладений між сторонами 23.11.2022 року, актовий запис № 1599. Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2024 року позовну заяву передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси за територіальною підсудністю. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2024 року позов прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду надійшла заява за підписом позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача (а.с.19). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. На адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.23-27). Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Таким чином, судом встановлено, що позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 листопада 2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1599. Свідоцтво про шлюб видане 23.11.2022 року Серія [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяви про визнання позову не надав, не висловив думки щодо заявлених вимог. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі: 1 211, 20 гривень.

Outcome: approved