Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі скорочено - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») Сердійчук Я.Я. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 22.08.2024 (надійшла до суду 05.09.2024), в якій просила суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №00-9557388 від 15.09.2023 у загальному розмірі 26 600 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом (на дату відступлення права вимоги) - 18 200 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 400 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору та 9 000 грн. витрат на правничу допомогу. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 15.09.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9557388 онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у мережі Інтернет заявки на отримання кредиту, сформованої у його власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. Таким чином, 15.09.2023 сторони уклали договір про споживчий кредит із застосуванням електронної комерції, за умовами якого товариство перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок у розмірі 8 000 грн. 00 коп. Кредитний договір було укладено строком на 120 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою ставкою 2,5% від суми кредиту за кожен день користування ним. Протягом обумовленого строку позичальник не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустив утворення заборгованості у розмірі 26 600 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 200 грн. 00 коп. При цьому, 10.04.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №1-10042024, за умовами якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №00-9557388 від 15.09.2023. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 27.11.2024 задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. про витребування доказів. Витребувані докази надійшли на адресу суду засобами поштового зв`язку 24.12.2024. Ухвалою суду від 19.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Дяченко В.Є. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. в судове засідання не з`явилася, однак 20.02.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи неодноразово повідомленим належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористався, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк та неявку в судове засідання, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.09.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9557388 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у мережі Інтернет через власний онлайн-кабінет позичальника на сайті товариства, на підставі прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) кредитодавця, та шляхом оформлення заяви на укладення кредитного договору від 15.09.2023. Договір укладено в електронній формі та підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 49L98, надісланого на вказаний позичальником номер мобільного телефону [NUMBER] . За умовами п.1 договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Як визначено п.п.1.2-1.3 договору, сума кредитного ліміту складає 8 000 грн., тип - кредитна лінія; строк дії кредитної лінії - 120 днів, при цьому, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавця 13.01.2024 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату 15.10.2024 протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30-й день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Відповідно до п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: п.1.4.1) знижена - 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальникові в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п.1.3.1 договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.3 договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; п.1.4.2) стандартна - 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; застосовується в межах строку користування кредитом, зазначеного у п.1.3 договору, після 20-го дня користування кредитом, починаючи з 21-го дня по день повернення кредиту. Крім того, відповідно до п.1.5 договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 400 гр., яка підлягає сплаті в останній день повного погашення кредиту. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (п.1.6 договору). Кредитний договір укладений відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» по продукту Кредитна лінія, та підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 49L98, надісланим на вказаний позичальником номер мобільного телефону [NUMBER] при укладенні договору, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Як слідує з п.2.8 договору, дата надання кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 8 000 грн. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , емітованої банком України. У паспорті споживчого кредиту, підписаному [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, також зазначена інформація щодо основних умов кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №00-9557388 від 15.09.2023 дійсно укладений сторонами правочину - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , його персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариством було проведено належним чином, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - 8 000 грн. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] (відповідно до п.2.8 договору), емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (MONOBANK), транзакція №39476-06318-88323, проведена 15.09.2023 о 09.50 год., код авторизації 904265 через платіжний сервіс «Platon», що підтверджується довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 22.04.2024 №647/04. За інформацією, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали суду від 27.11.2024 про витребування доказів, на ім`я [PERSON] банком дійсно було емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , фінансовий номер клієнта [PERSON] [NUMBER] . На вказану картку 15.09.2023 о 09.50 було зараховано кошти в сумі 8 000 грн., на підтвердження чому надано виписку по рахунку, де вказана транзакція відображена. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустив порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 26 600 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 200 грн. 00 коп. заборгованість по комісії - 400 грн. 00 коп., що слідує з наданого до позову детального розрахунку. Жодних платежів на погашення заборгованості відповідач не здійснив. Таким чином, суд вважає, що надані позивачем у справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, наданими йому ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за кредитним договором №00-9557388 від 15.09.2023, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Пунктом 4.2.5 кредитного договору визначено, що товариство має право відступати права вимоги за кредитом фінансовій установі або іншій компанії відповідно до законодавства. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом встановлено, що 10.04.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №1-10042024, за умовами якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №00-9557388 від 15.09.2023, у загальному розмірі вимог 26 600 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 200 грн. 00 коп., заборгованість по комісії - 400 грн. 00 коп., свідченням чому є Витяг з Реєстру боржників, в якому вимоги до [PERSON] включені за порядковим №605, та актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.04.2024. Відповідно до приписів ст.ст.514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, комісії, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №00-9557388 від 15.09.2023 у загальному розмірі 26 600 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 200 грн. 00 коп., заборгованість по комісії - 400 грн. 00 коп. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 18 200 грн. 00 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп. та 9 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved