Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду з позовом до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані до суду зі слідуючих підстав: [INFO] помер заповідач [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно яке складається з : - земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3.02 га, кадастровий номер 3525589900:02:000:0356, що розташована на території Благовіщенської міської територіальної ради села Синьки Голованівського району Кіровоградської області; - земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3.65 га, кадастровий номер 3525589900:02:000:0229, що розташована на території Благовіщенської міської територіальної ради села Синьки Голованівського району Кіровоградської області. 15.08.2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів вище вказані дві земельні ділянки на ім`я [PERSON] , [INFO] , який був посвідчений приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 1602. Позивачу стало відомо про смерть заповідача [PERSON] лише в кінці 2023 року від працівників Синьківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, тому він вчасно і не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Хлопчанюк Р.В. від 31 грудня 2023 року №130/01-16. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який заявив про свої спадкові права після смерті спадкодавця - [PERSON] , шляхом звернення до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Хлопчанюк Р.В.., з приводу заведення спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] про право на спадщину за заповітом, однак при перевірці наданих документів нотаріус повідомила, що не може завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки в позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, пропущений строк прийняття спадщини, у зв`язку з чим рекомендовано було звернутись з позовом до суду. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Таким чином, позивач змушений був звернутись до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Благовіщенської міської ради, через канцелярію суду подав заяву, якою визнає заявлені вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер заповідач [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно яке складається з : - земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3.02 га, кадастровий номер 3525589900:02:000:0356, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області; - земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3.65 га, кадастровий номер 3525589900:02:000:0229, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області. 15.08.2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів вище вказані дві земельні ділянки на ім`я [PERSON] , [INFO] , який був посвідчений приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 1602 ( а.с.13). Крім позивача, після смерті [PERSON] інших спадкоємців, які виявили прийняти спадщину за заповітом чи за законом немає, що підтверджується інформацією наданою державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори від 28 січня 2025 року за №33/01-09.. Позивач, 31 грудня 2024 року звернувшись із всіма наявними документами до приватного нотаріуса Р.Хлопчанюк з метою оформити право на спадщину за заповітом отримав письмове роз`яснення, в якому було зазначено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з відсутністю у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду . Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ПП ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого [PERSON] , вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, оскільки позивач підтримує їх, а відповідач позов визнає, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved