Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців у вигляді: 1) заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборони [PERSON] наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 3) заборони [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 4) заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] , яка є власністю її матері [PERSON] . За вказаною адресою також проживає її малолітня дочка [PERSON] , [INFO] та без реєстрації чоловік [PERSON] . Після вчинення домашнього насильства відносно неї та їхньої малолітньої дочки чоловік проживає окремо. Однак [PERSON] продовжує приходити без попередження, стукає в двері, чим лякає її та дитину. 12 січня та 23 січні 2025 року [PERSON] вчинив відносно неї та їхньої малолітньої дочки домашнє насильство психологічного характеру у вигляді нецензурної лайки, словесних образах. Перебуваючи в стані алкогольного і наркотичного сп`яніння [PERSON] погрожував їй, кричав та ображав. 12 січня 2025 року та 23 січня 2025 року працівниками поліції складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА №334278, серії АА №334279, АА №334382, згідно яких [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб. На час звернення до суду із даною заявою в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває шість справ про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень, зокрема: №607/1246/25, №607/1245/25, №607/1253/25, №607/1249/25, №607/899/25 (провадження №3/607/881/2025 та №3/607/877/2025), згідно інформації розміщеної на офіційному сайті судової влади. Вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства негативно впливає на її здоров`я, оскільки вона постійно перебуває в стані стресу, відчуває не спокій за своє життя та життя їхньої малолітньої дочки. З вище наведеного слідує, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї та дочки, що свідчить про не бажання змінити свою поведінку. Зважаючи на вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо заявниці, а також можливість настання тяжких наслідків, заявник звернулась до суду про видачу обмежувального припису. Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений засобами мобільного зв`язку, про причини неявки суд не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Окрім заявника з дочкою у вказаній квартирі зареєстрована мати заявника [PERSON] та сестра заявника [PERSON] . 12.01.2025 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №334279, згідно якого [PERSON] , у зв`язку із скоєнням ним 12.01.2025 близько 17 год. 00 хв. за адресою [ADDRESS] стосовно дружини [PERSON] домашнього насильства психологічного та економічного характеру в присутності малолітньої дочки, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] протягом 5 діб з 18 год. 30 хв. 12.01.2025 до 18 год. 30 хв. 17.01.2025. 12.01.2025 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №334278, згідно якого [PERSON] , у зв`язку із скоєнням ним 12.01.2025 близько 17 год. 00 хв. за адресою спільного проживання на [ADDRESS] стосовно дружини [PERSON] домашнього насильства психологічного та економічного характеру, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] протягом 5 діб з 18 год. 30 хв. 12.01.2025 до 18 год. 30 хв. 17.01.2025. 23.01.2025 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №334382, згідно якого [PERSON] , у зв`язку із скоєнням ним 23.01.2025 близько 11 год. 00 хв. за адресою спільного проживання на [ADDRESS] стосовно дружини [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] протягом 10 діб з 15 год. 00 хв. 23.01.2025 до 15 год. 00 хв. 02.02.2025. Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи в окремому провадженні, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 22.01.2025 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області ухвалено постанову у справі №607/899/25 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 т.173-2. Згідно встановлених обставин 12.01.2025 близько 17.00 год. громадянин [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання, на [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: висловлював словесні образи та погрози фізичною розправою, та забрав належний їй мобільний телефон, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п.3, п.14, ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім цього, 12.01.2025 близько 17.00 год. громадянин [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання, а саме на [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , в присутності малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , а саме: висловлював словесні образи, погрози фізичною розправою, та забрав належний [PERSON] мобільний телефон, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п.3, п.14, ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також 14.01.2025, близько 20 год. 00 хв. у [ADDRESS] [PERSON] стукав у вхідні двері квартири [ADDRESS] , чим порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №334279 та АА №334278 від 12.01.2025, а саме: залишити місце проживання, заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої [PERSON] та заборона в будь який спосіб контактувати із нею. Своїми діями [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. За вчинення вказаного правопорушення постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.01.2025 у справі №607/1253/25 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Відповідно до пункту третього частини першої\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1\~ст. 1 зазначеного Закону\~передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. За пунктом дев`ятим частини першої\~ст. 1 цього ж Закону\~оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 №404/5203/19 (61-22539св19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішенні такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника. Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї є грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Судом встановлено, що [PERSON] та її дочка [PERSON] систематично протягом тривалого часу потерпають від насильства, яке вчиняє відносно них [PERSON] яке виражається у приниженні, цькуванні, висловлюваннях нецензурною лайкою, постійних погрозах, залякуванні [PERSON] у присутності їхньої малолітньої дочки [PERSON] , та у позбавленні [PERSON] майна (відібрання телефону). Внаслідок таких дій стосовно [PERSON] було складено три термінові заборонні приписи та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та ч.2 ст.173-8 КУпАП (Невиконання термінового заборонного припису). Відтак, суд вважає, що [PERSON] є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] . Тому, виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, враховуючи дані про особу [PERSON] , тривалість та багаторазовість вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, а саме заборони строком на три місяці: перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу заявника про строк дії заходів тимчасового обмеження прав кривдника на три місяці, так як саме такий строк буде достатнім для переосмислення кривдником свого відношення до [PERSON] та [PERSON] . Застосування до кривдника максимального строку шість місяців заявником не обґрунтовано. Згідно ч. 3 статті 350-5 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial