Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2024 року Корюківська міська рада Чернігівської області, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] , звернулася до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей Корюківської міської ради, відділ соціальних служб для сім`ї, центру надання соціальних послуг Корюківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню малолітньої доньки [PERSON] .. 12 травня 2023 року відповідач [PERSON] поступила до пологового відділення Корюківської центральної лікарні, документів, що посвідчують особу, не мала, на обліку, як вагітна, в медичному закладі не перебувала. Державну реєстрацію народження дитини провести було не можливо у зв`язку з відсутністю у відповідачів документів, що посвідчують особу. Родина [PERSON] переїхала проживати в с. Лубенець Корюківського району Чернігівської області з с. Трудовик Корюківського району Чернігівської області, звідки їх виселили через зловживання алкогольними напоями та не підтримання елементарного санітарного порядку в будинку. Після народження дитини, 15 травня 2023 року, було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] та встановлено, що житло, в якому вони проживають, не відповідає умовам проживання, в яких могла б проживати новонароджена дитина, а саме в будинку відсутні постільна білизна, дитячий одяг, засоби гігієни, продукти харчування. Відповідачам до вирішення соціально-побутових умов та оформлення документів було запропоновано влаштувати дитину до державного закладу, однак останні відмовились, внаслідок чого малолітню [PERSON] було переведено до педіатричного відділення Корюківської центральної лікарні, де вона перебувала разом з матір`ю. 07 червня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до соціальної служби та повідомив, що в будинку наявні всі необхідні умови для проживання дитини, вони мають необхідний дитячий одяг та предмети побуту, оформили документи, що посвідчують особу, та здійснили державну реєстрацію народження дитини. 08 червня 2023 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] та встановлено, що дитина може проживати у вказаних умовах, у зв`язку з чим малолітню [PERSON] було передано батькам. Однак, 12 червня 2023 року від районного педіатра надійшло повідомлення про те, що під час візиту новонародженої за місцем проживання відповідачів було встановлено, що її батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, в будинку відсутні умови для проживання дитини. На час прибуття соціальної комісії за місцем проживання відповідачів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в стані алкогольного сп`яніння. В будинку наявний безлад, посуд та шафа розбиті; стіни, підлога та речі, в тому числі і дитячі, в крові та блювоті, у зв`язку з чим дитина разом з матір`ю була доставлена до дитячого відділення лікарні. Після проведення медичного обстеження було встановлено, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 14 червня 2023 року виконавчим комітетом Корюківської міської ради прийнято рішення №214 про негайне відібрання малолітньої [PERSON] у батьків без позбавлення їх батьківських прав та направлення її до закладу соціального захисту. Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року малолітню [PERSON] відібрано у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради від 02 жовтня 2023 року №385 малолітній [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 20 грудня 2923 року №914 малолітня [PERSON] влаштована під опіку [PERSON] та з 09 січня 2024 року проживає разом з нею. З часу відібрання дитини відповідачі не змінили свого ставлення до дитини, продовжують вживати алкогольні напої, не мають місця проживання та доходу, до закладу, де перебувала малолітня [PERSON] , не звертались, допомоги на її утриманні не надавали. В січні 2024 року відповідачі звернулися до служби у справах дітей Корюківської міської ради з приводу повернення їм дитини, де останнім було роз`яснено про необхідність припинення вживання ними алкогольних напоїв, влаштування на роботу, створення умов для проживання дитини в будинку, на що [PERSON] пояснила, що вона з чоловіком житла не мають, проживають у підсобному приміщенні роботодавця, офіційного доходу також не мають, умови для проживання дитини в родині також відсутні. В подальшому відповідачі не звертались з наміром про повернення дитини в родину. Враховуючи викладене, Корюківська міська рада, як орган опіки та піклування, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітньої доньки [PERSON] ; залишити малолітню [PERSON] проживати разом з її опікуном [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2024 року цивільну справу за вказаною позовною заявою передано за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2024 року цивільну справу за вказаною позовною заявою передано за підсудністю до Менського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 17 грудня 2024 року, яке у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, відкладено на 20 січня 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до судового розгляду по суті на 19 лютого 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та представники третіх осіб, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були викликані в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, заяв про розгляд справи за їх участю, відзиву на позовну заяву суду не надали. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2025 року, з урахуванням думки позивача, постановлено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 червня 2023 року (а.с.8). 12 червня 2023 року на засіданні виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області прийнято рішення №214 «Про негайне відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав». Відповідно до вказаного рішення вирішено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від її батьків [PERSON] та [PERSON] та влаштувати її до закладу соціального захисту дітей (а.с.9). Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 01 вересня 2023 року, малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав; малолітню [PERSON] передано Корюківській міській раді, як органу опіки та піклування, для подальшого встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.10-12). Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» №385 від 02 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відібранням її у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Малолітня [PERSON] з 21 червня 2023 року перебувала в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від №386 від 02 жовтня 2023 року перебування малолітньої [PERSON] в КНП «Прилуцький обласний будинок «Надія» продовжено строком на 1 рік (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 914 від 20 грудня 2023 року над малолітньою [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку, призначено її опікуном [PERSON] , проживаючу по [ADDRESS] (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №308 від 25 липня 2024 року (як органу опіки та піклування) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з огляду на те, що останні ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по виховання та утриманню своєї доньки (а.с.19). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. У справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства», «Ньяоре проти Франції», Європейським судом з прав людини зазначається, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виходячи з встановлених обставин у справі, враховуючи те, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надали, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми обов`язками по утриманню та вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON] , самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, проживають окремо, не відвідують дитину, яка проживає в сім`ї опікуна, не цікавляться її життям, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не піклуються про здоров`я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не намагаються вжити будь-яких заходів з метою повернення дитини в сім`ю. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дітей, що свідчить про відсутність у них інтересу до доньки, та приходить до висновку про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що малолітня [PERSON] проживає в сім`ї опікуна [PERSON] , орган опіки та піклування клопоче про залишення її проживання разом з нею, суд, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне залишити [PERSON] проживати разом з опікуном [PERSON] .. Враховуючи положення ст.5, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України, з [PERSON] та [PERSON] на користь держави необхідно стягнути по 1514 гривень судового збору. Кеpуючись статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved