Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16.06.2011 сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №\~558. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що між сторонами шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами, на думку позивачки, неможливе. Майновий спір відсутній. За таких обставин, покликаючись на приписи законодавства, позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами, а також стягнути судові витрати з відповідача, а саме витрати на правничу допомогу та сплачену суму судового збору. Змінювати прізвище позивачка не бажає. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення Позивачка [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси 14.01.2025 з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, в тому числі стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 12\~000 грн та витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1\~211 грн 20 коп. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення, в тому числі щодо стягнення з нього судових витрат. ІІ. Мотивувальна частина рішення Застосовані норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1\~ст. 24 СК України, згідно із якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~гарантується право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] 16.06.2011 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №\~558, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2011 серії [NUMBER] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 15.12.2011 серії [NUMBER] ). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу або наявності встановлених ч.\~2\~ст. 110 СК України\~перешкод для розірвання шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому, позивачка не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ст.\~113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка у прохальній частині позовної заяви виявила волю на залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », суд не вбачає правових підстав для відновлення позивачці дошлюбного прізвища. Розподіл судових витрат між сторонами Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ту обставину, що позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1\~211 грн 20 коп., то з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 1\~211\~грн 20 коп., як понесені судові витрати. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на\~професійну правничу\~допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із\~ч.\~1-5\~ст.\~137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги, в тому числі вимогу на стягнення з нього витрат на правничу допомогу визнав у повному обсязі, клопотання про зменшення таких витрат від останнього не надходило, з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 12\~000 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved