Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , в розмірі 40% частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2024 року і до повноліття дитини. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували 12 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 857. 1.3 У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 1.4 Відповідач інших утриманців немає, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 40% від заробітної плати. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 2 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.2. Відзиву на позов та інших заяв по суті від відповідача до суду не надходило. 2.3. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 2.4. Відповідач у судове засідання 21 лютого 2025 року повторно не\~з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі й шляхом розміщення оголошення їх про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.5. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 21 лютого 2025\~року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. 3.1. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.2. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.3. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.4 Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 3.5. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 3.6. Відповідно до ч.\~1 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 3.7. Частиною 3 статті 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 3.8. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 3.9.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК\~України\~розмір аліментів\~має\~бути\~необхідним та\~достатнім\~для\~забезпечення гармонійного\~розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 3.10. Частиною 1 статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. 3.11. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 3.12. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. 3.13. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на\~дитину\~присуджуються\~за рішенням\~суду\~від\~дня пред`явлення\~позову. 3.14. Стаття 192 Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. 3.15. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4. Фактичні обставини, встановлені судом. 4.1. Судом установлено, що 12 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 857. 4.2. За час перебування сторін у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , а 8 грудня 2019 року син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , які проживають з позивачкою та на час розгляду справи судом перебувають у Республіці Польща. 4.3. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. 4.4. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2 563 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн. 4.5. У позовній заяві позивач зазначила, що на даний момент вона з обома дітьми з 15 січня 2024 року знаходиться у Польщі. 5. Оцінка Суду. 5.1. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, може офіційно працювати та мати інші джерела доходів окрім заробітної плати. 5.2. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 5.3. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. 5.4. Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не\~менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2024\~року і до досягнення дітьми повноліття. 5.5. Підстав для стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 40% частки з усіх видів заробітку (доходу) батька позивачем не наведено і відповідних доказів для цього не надано. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 999,24 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial