Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування. У позові вказав, що він є чоловіком померлої [INFO] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача спадкоємицею після померлої є їх донька [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини. 04 липня 2024 року позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку із заявою про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що хоча вони з дружиною й були зареєстровані за різними адресами, однак, проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Позивач прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [INFO] дружини, [PERSON] , на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Олійник Л.М. заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги після померлої, і 04.03.2024 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Проти задоволення позову не заперечує, справу прохає розглянути без її участі. Разом з тим, відповідач [PERSON] з`явилася до суду для надання показань як свідок. Відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області направила до суду клопотання, в якому справу прохає розглянути без участі свого представника. Відзив на позовну заяву не надали, заперечень щодо позову не висловили. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Варивода В.В. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також на виконання ухвали суду направила копію спадкової справи №7/2024. Заслухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с.10/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, посвідченого 01.12.1964 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою в реєстрі №7423. Факт належності вказаного правовстановлюючого документа спадкодавцю ( [PERSON] ) також підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27.05.2024 року. /а.с.17-18, 20/ При цьому, суд враховує, що згідно наявного у матеріалах спадкової справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] 10.06.1970 року повернулася до дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Право власності спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] на вказаний будинок також підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке МБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області». /а.с.19/ При цьому, суд враховує, що ст.70 СК України за загальним правилом встановлює рівність часток майна, що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя, дружини та чоловіка. Крім того, відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Спадкоємцями першої черги після померлої є її чоловік - [PERSON] , та дочка [PERSON] . Факт родинних відносин померлої з позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження, згідно якого після укладення шлюбу 05.08.1970 року відбулася зміна прізвища спадкодавці з « [PERSON] » на « [PERSON] ». /а.с.9/ Згідно матеріалів спадкової справи дочка спадкодавця, [PERSON] , 04.03.2024 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Отже, єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] , місце проживання якого зареєстроване по [ADDRESS] . /а.с.7/ Відповідно до ст.1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області від 04 березня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що він не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини. /а.с.31/ Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] , як вже зазначалося, перебували у шлюбі між собою, їм належав на праві власності житловий будинок, 1/2 частина якого є спадковим майном після померлої. Водночас, на час відкриття спадщини позивач постійно проживав зі спадкодавцем, що підтверджується, зокрема, супровідним листом швидкої допомоги, у якому адреса надання допомоги [PERSON] зазначена: [ADDRESS] . /а.с.16/ Факт проживання за однією адресою позивача та спадкодавця також підтверджується записами у домовій книзі. /а.с.11-15/ Крім того, в судовому засіданні допитана як свідок [PERSON] зазначила, що позивач є її батьком, а померла спадкодавець [PERSON] її матір`ю. Батьки разом будували будинок по [ADDRESS] та все життя спільно проживали в ньому. При цьому свідок підтвердила факт зміни прізвища матері внаслідок одруження з дівочого « [PERSON] » на « [PERSON] », подальше розлучення, і внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] відповідну зміну прізвища на « [PERSON] ». Суд враховує, що місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновки наведено у постанові КЦС ВС від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. За таких обставин, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . При цьому, суд також враховує правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, наведені у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19. «Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Встановивши, що позивачка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за заповітом у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину, апеляційний суд помилково вважав, що вимоги позивачки про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню, незважаючи на те, що нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії.» У зв`язку з цим Верховний Суд у наведеній справі скасував судові рішення та повністю задовольнив позов. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач є єдиним спадкоємцем після померлої, який прийняв спадщину, постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, визнання права власності на частину будинку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved