Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , та жодним чином не допомагає своїй дитині. На даний час позивачка є студентом та не має можливості працевлаштуватися та самостійно забезпечувати свої фінансові потреби. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що донька за наявною у нього інформацію більше не навчається, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 березня 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області [PERSON] , народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до довідки № 589/1601 від 05 вересня 2024 року долученої до матеріалів справи [PERSON] є студентом 1 курсу біологічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, денна форма навчання. До початку судового розгляду справи відповідач у справі [PERSON] надав клопотання, про витребовування доказів, а саме інформації з Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна щодо навчання позивачки у справі, його доньки [PERSON] . Відповідно до ухвали Чугуївського міського суду від 19 грудня 2024 року було витребувано з Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна інформацію щодо навчання позивачкою у вказаному навчальному закладі. На виконання вказаної ухвали Чугуївського міського суду Харківської області проректор з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна надіслав лист повідомлення № 0401/3 від 07 січня 2025 року в якому, повідомив, що [PERSON] дійсно була студенткою біологічного факультету денної форми здобуття освіти за спеціальністю 091Біологія та біохімія, за державним замовленням. Однак відповідно до наказу № 0202-5/3639 від 11 листопада 2024 року відрахована зі складу студентів 1 курсу за власним бажанням. У відповідності до положень ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.82\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ч.2\~ст.78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вказує, що з урахуванням приписів ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Положеннями\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до с. 199 Сімейного кодексу України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.\~78,\~81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що вона на зараз є студенткою Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, долучивши до матеріалів справи довідку № 589/1601 від 05 вересня 2024 року, однак вказана обставини повністю спростовуються наданим Харківським національним університетом ім. В.Н. Каразіна листом повідомленням № 0104/3 від 07 січня 2025 року, в якому зазначено, що [PERSON] відрахована 18 листопада 2024 року зі складу студентів 1 курсу за власним бажанням (наказ № 0202-5/3639 від 11 листопада 2024 року). За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивача не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави . На підставі викладеного і

Outcome: dismissed