Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

12.11.2024\~позивач [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Шевченко\~Л.О.через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 27.02.1992 він на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір було зареєстровано в КП «Імпульс» 24.04.1992 в реєстровій книзі №1 за №110. Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України він виїхав з с.Таврія Василівського району Запорізької області до м.Полтава. Наразі зазначене село знаходиться на тимчасово окупованій території України, де тривають бойові дії. На цей час йому невідомо про стан будинку, чи пошкоджений він або знищений, чи в ньому хтось проживає. Відповідно до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» №2923-ІХ від 23.02.2023 у нього можуть виникнути підстави для отримання компенсації за пошкоджене/зруйноване житло, обов`язковою умовою для чого є наявність відомостей про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 29.07.2024 він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Полтавської області із заявою про реєстрацію права власності н вказаний житловий будинок, оскільки право власності набувалось до 01.01.2013 та не внесено в Державний реєстр прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 31.07.2024 розгляд його заяви було зупинено та надсилано запит до ТОВ «КП Імпульс»», в якому здійснювалась первісна реєстрація права власності. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 16.09.2024 йому було відмовлено у проведені реєстраційних дій, оскільки до державного реєстратора не надійшло відповіді від ТОВ «КП Імпульс»» щодо інформації про зареєстровані речові права до 01.01.2013. При цьому, ТОВ «КП Імпульс»» як установа зареєстровано в м.Пологи Запорізької області, яке також знаходиться на тимчасово окупованій території України. Відомості про його переміщення на підконтрольну Україні територію відсутні. У зв`язку з цим позивач на цей час не може в установленому законом порядку зареєструвати право власності на житловий будинок, що позбавляє його можливості вільно розпоряджатися своїм майном, в майбутньому отримати компенсацію за пошкоджене житло. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 98,8кв.м., житловою - 68,6кв.м. Ухвалою суду від 13.11.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.12.2024 витребувано у позивача [PERSON] оригінал договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами від 27.02.1992 року, оригінал технічного паспорту на житловий будинок, складеного в лютому 1992 року. Цією ж ухвалою витребувано у ТОВ «КП\~Імпульс» інформацію про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 98,8 кв.м., житловою площею - 68,6 кв.м. (запис №110 в реєстровій книзі №1 від 24.04.1992 року). Копія зазначеної ухвали була направлена на адресу електронної пошти ТОВ «КП\~Імпульс», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.12.2024, однак електронний лист не був доставлений до електронної скриньки через технічну системну помилку. 13.12.2024 від позивача [PERSON] на виконання ухвали суду від 05.12.2024 до суду надійшли нотаріально посвідчені копії договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами від 27.02.1992 року та технічного паспорту на житловий будинок. Ухвалою суду від 24.01.2025 до участі у справі залучена як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Цією ж ухвалою підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Шевченко Л.О. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача Роздольської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи, в т.ч. у відсутність представника відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями\~ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті\~втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач унаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року). Ст.41\~Конституції України\~гарантує,\~що кожен\~громадянин має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~яка набувається\~в порядку,\~визначеному законом. Ніхто\~не може\~бути протиправно\~позбавлений права\~власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з\~ст.316,317\~ЦК України\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб.\~Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не\~втручається у\~здійснення власником\~права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 23.02.2023 було прийнято Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», який визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня введення в Україні воєнного стану. Крім того, постановою КМУ №381 від 21.04.2023 затверджено Порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. За змістом вказаних нормативно-правових актів передбачена ними компенсація надається, зокрема, за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі відсутності такого запису первісно слід провести таку реєстрацію. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації» (п.3 ст.3 Закону). Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії ( п.3.ч.3 ст.10 Закону). Суд встановив, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 14.02.2000 по цей час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач 23.04.1977 перебуває у шлюбі з третьою особою [PERSON] , [INFO] , яка з 26.06.1998 по цей час також зареєстрована за вказаною адресою. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами позивач придбав у власність на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 27.02.1992 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Таврійської сільської ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області Хомяк Л.Т., реєстровий №59 На момент набуття права власності позивачем реєстрація будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами здійснювалась бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 (втратила чинність в 1995). Житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за позивачем в БТІ - КП «Імпульс» 24.04.1992 в реєстровій книзі №1 за №110. \~ \~ \~ \~Відомості про [PERSON] як власника зазначеного житлового будинку відображені в технічному паспорті на нерухомість, складеному в лютому 1992. Відповідно до технічного паспорту вказаний житловий будинок, літ.А, має загальну площу 98,8 кв.м., житлову - 68,6кв.м., складається 3-х житлових кімнат та коридору, кухні, ванної кімнати, передпокою, сіней, комори. Також на території домоволодіння знаходяться господарські споруди - літня кухня літ.Б, вбиральня літ.В, льох літ.Г, гараж літ.Д. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2024, право власності на будинок [ADDRESS] за будь-якою особою не зареєстровано. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Полтавської області Захарченко О.Ю. №74364790 від 31.07.2024 зупинено розгляд заяви [PERSON] до отримання інформації з ТОВ «КП Імпульс про зареєстровані речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2023 року. Відповідний запит направлено цієї ж дати. \~ \~ \~ \~Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Полтавської області Захарченко О.Ю. №75065816 від 16.09.2024 відмовлено [PERSON] в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з ненадходженням відповіді на запит державного реєстратора ТОВ «КП Імпульс». А також не наданням заявником [PERSON] інформації щодо оформлених та/або зареєстрованих речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2024 ТОВ «КП Імпульс», код ЄРДПОУ 05397611, вид діяльності (основний) діяльність у сфері інжирінгу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , є правонаступником КП «Імпульс» Пологівської районної ради, останнє припинило діяльність 28.12.2019. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» с.Таврія Роздольської селищної громади Василівського району Запорізької області, де знаходиться нерухоме майно позивача, а також м.Пологи Запорізької області, де зареєстровано ТОВ «КП Імпульс», є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлений, зокрема, у випадку, коли особа є вже власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначила, що правила ст.392 ЦК України застосовуються не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.1992, посвідченого секретарем виконавчого комітету Таврійської сільської ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області та зареєстрованого в БТІ - КП «Імпульс» 24.04.1992, тобто відповідно до чинного на момент придбання будинку законодавства. Відомості про позивача як власника вказаного будинку зазначені в технічному паспорті на житловий будинок, складеному в лютому 1992. Позивач та його дружина зареєстровані в зазначеному будинку та проживали в ньому до повномасштабного вторгнення рф на територію Україну та введення у зв`язку з цим воєнного стану в Україні. З лютого 2022 по цей час село Таврія Василівського р-ну Запорізької області є тимчасово окупованою територію України. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами нотаріально посвідченою копією вказаного договору купівлі-продажі та технічного паспорту, копіями паспортів позивача та третьої особи. Разом з тим, право власності позивача [PERSON] на вказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який функціонує з 01.01.2013, не зареєстровано. При розгляді заяви позивача про реєстрацію права власності державний реєстратор не зміг отримати та перевірити інформацію про реєстрацію права власності в КП «Імпульс», оскільки ТОВ «КП Імпульс», який є правонаступником КП «Імпульс», зареєстровано в м.Пологи Запорізької області, що наразі також є тимчасово окупованою територією України. Ухвала суду про витребування з ТОВ «КП Імпульс» аналогічної інформації також залишилась невиконаною через неможливість доставлення копії ухвали на адресу електронної пошти вказаної установи, відомості про наявність діючих засобів зв`язку, як і відомості про переміщення установи на підконтрольну територію України в справі відсутні. Отже, на теперішній час позивач [PERSON] позбавлений права в передбаченому законом порядку зареєструвати своє право власності на зазначений житловий будинок і відповідно вільно володіти та розпоряджатись ним, чим порушується (не визнається) його право власності. На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права власності на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved