Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

11.02.2025 року представник відповідачки адвокат Васильченко Г.І. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №713/4780/24 за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. У заяві вказувала, що 10.02.2025 року судом прийнято рішення, яким позовну заяву ТОВ «Споживчий Центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №27.03.2023-100001314 від 27.03.2023 року залишено без задоволення. При поданні відповідачкою відзиву на позовну заяву було вказано, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з вартості 1 год роботи адвоката - 2000,00 грн за ознайомлення з матеріалами справи, аналізу позову з додатками, підготовку відзиву на позов тощо. Докази розміру остаточно понесених витрат на правничу допомогу будуть надані відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення судом. Для захисту прав та законних інтересів, 12.01.2025 року відповідачка уклала з нею договір про надання правничої (правової) допомоги №1, за умовами якого вартість однієї години роботи адвоката (гонорар) складає 2000,00 гривень. Факт надання нею правової допомоги відповідачці у розмірі 7000,00 грн підтверджується: актом про надання правової допомоги від 10.02.2025 року; детальним описом робіт (наданих послуг) від 10.02.2025 року, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги за Договором №1 від 12.01.2025 року; інформаційним повідомленням про зарахування коштів №@2PL979321 від 12.01.2025 року на суму 2000,00 грн; платіжною інструкцією №2.83791663.1 від 15.01.2025 року на суму 5000,00 гривень. Вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката понесених під час підготовки справи у розмірі 7000,00 грн є розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Просила ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, стягнувши з ТОВ «Споживчий центр» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та розглянути заяву без їх участі. У судове засідання представник позивача Павленко Д.О. не з`явився. До початку судового засідання надіслав через систему «Електронний суд» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому зазначив, що сума за надані послуги має бути зменшена до 2000,00 грн. враховуючи: дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №713/4780/24 у суді; вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів справи №713/4780/24, опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини не є самостійними послугами чи видом правничої допомоги, їх результат не можна перевірити якісно чи кількісно, відтак дана послуга не підлягає не задоволенню; виходячи із незначної складності даної категорії справи, співмірною ціною за послугу «Підготовка, складання, оформлення та направлення до суду відзиву на позовну заяву по справі №713/4780/24» є 1500,00 грн; співмірною ціною за послугу «Підготовка, складання, оформлення та направлення до суду заперечень на відповідь на відзив по справі №713/4780/24» є 500,00 гривень. З огляду на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача. Посилаючись на ч.5 ст.137 ЦПК України просив зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу до 2000,00 грн та розглядати справу за відсутності представника позивача. Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №713/4780/24, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що витрати на правничу допомогу у разі у разі відмови в позові покладаються на позивача. Стаття 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом установлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.02.2025 року відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №27.03.2023-100001314 від 27.03.2023 року у сумі 12720,00 гривень. Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, однак представник відповідача адвокат Васильченко Г.І. у відзиві на позов просила стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази розміру яких будуть надані відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення судом. 12.01.2025 року між адвокатом Васильченко Г.І. та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №1, відповідно до умов якого сторони узгодили порядок надання професійної правничої (правової) допомоги, зокрема права та обов`язки сторін, плату за надання правничої допомоги та порядок розрахунків, відповідальність сторін за порушення договору, тощо. Сторони погодили, що гонорар сплачується клієнтом шляхом оплати виставлених адвокатом рахунків за надання правничої допомоги не пізніше 365 днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати виходячи з розрахунку вартості: 1 година правничої допомоги - 2000,00 грн, 1 судодень - 2000,00 грн, шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок адвоката. На виконання п.3.5. договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 12.01.2025 року, сторони вказаного договору 10.02.2025 року підписали акт про надання правової допомоги, в якому зафіксовано факт передання адвокатом відповідачці правової допомоги у межах судової справи №713/4780/24 у розмірі 7000,00 грн, а саме: - 13.01.2025 року дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №713/4780/24 у суді; вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів справи; опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини - 1 год., 2000,00 грн; - 23.01.2025 року підготовка, складання, оформлення та направлення до суду відзиву на позовну заяву по справі - 1,5 год., 3000,00 грн; - 03.02.2025 року підготовка, складання, оформлення та направлення до суду заперечень на відповідь на відзив по справі - 1 год., 2000,00 гривень. У акті від 10.02.2025 року відповідачка підтвердила, що претензій не має. Акт є підставою для проведення розрахунків за договором про надання правничої (правової) допомоги від 12.01.2025 року. Акт відповідає детальному опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 12.01.2025 року, укладеним між адвокатом Васильченко Г.І. та [PERSON] . Згідно інформаційного повідомлення про зарахування коштів №@2PL979321 від 12.01.2025 року [PERSON] сплатила на рахунок ФОП Васильченко Г.І. 2000,00 грн за надані юридичні послуги. Згідно платіжної інструкції №2.83791663.1 від 15.01.2025 року [PERSON] сплатила на рахунок ФОП Васильченко Г.І. 5000,00 грн за надані юридичні послуги. Представник позивача Павленко Д.О. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтував не співмірністю з ціною позову, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі №320/5284/19. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.112019 року у справі №902/347/18. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Згідно зі ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved