Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові, що 02.11.2018 року між АТ «Ідея банк» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z52.19973.004497609, за наступними умовами: кредит надається у розмірі 21840,00 грн., строк кредиту 24 міс., розмір процентної ставки - 0,00 грн. річних. Крім того позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діяла станом на дату укладення договору. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея банк» зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач, виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи щомісячні поточні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що і спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 року між АТ «Ідея банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен інвест Україна») укладено договір Факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ «Ідея банк» передає (відступає), а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні АТ «Ідея фінанс» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №Z52.19973.004497609 від 02.11.2018 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа фінанс» (попередня назва «Росвен інвест Україна») станом на дату подачі позову складає 37697,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом -7903,79 грн., заборгованість за відсотками 02,39 грн., заборгованість за іншими відсотковими платежами 29791,44 грн. Просив стягнути\~з\~відповідача\~ [PERSON] \~ на\~користь\~ТОВ «Свеа\~Фінанс»,\~за кредитним\~договором № Z52.19973.004497609 від 02.11.2018 року, розмір якої станом на день звернення до суду складає: 37697,62 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення судові повістки їй були вручені 12.12.2024 року, 23.01.2025 року, 13.02.2025 року, причини неявки суду не відомі. Відзив від відповідачки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 02.11.2018 року між АТ «Ідея банк» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z52.19973.004497609, відповідно до умов якого : кредит надано у розмірі 21840,00 грн., строк кредиту 24 міс., розмір процентної ставки - 0,00 грн. річних. Крім того позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діяла станом на дату укладення договору (а.с. 11-13). Анкета-заява (а.с. 16) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 15, 20-21) є складовими частинами кредитного договору. Згідно договору Факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року між АТ «Ідея банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен інвест Україна») передав (відступив), а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняв належні АТ «Ідея фінанс» права грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 30-42). Відповідно до платіжної інструкції №9217 від 26.07.2023 року, ТОВ «Росвен інвест Україна» надав платіжні послуги АТ «Ідея банк» в розмірі 11963508,00 грн. (а.с. 43). Згідно довідки-розрахунку заборгованості (а.с. 26) та виписки по рахунку [PERSON] по кредитному договору №Z52.19973.004497609 від 02.11.2018 року, станом день укладення договору факторингу, тобто на 25.07.2023 року, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Свеа фінанс» (попередня назва «Росвен інвест Україна») складає 37697,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом -7903,79 грн., заборгованість за відсотками 02,39 грн., заборгованість за іншими відсотковими платежами 29791,44 грн. (а.с. 27-29). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала своїх обов`язків за договором в строки, передбачені Кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не добросовісно віднеслась до виконання своїх зобов`язань для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ні на рахунок первісного кредитора. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Ч.1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд розглядає справу на основі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року наданих позивачем, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №Z52.19973.004497609 від 02.11.2018 року відповідач не виконала, сплачуючи щомісячні поточні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що і спричинило виникнення простроченої заборгованості. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживала заходів для належного виконання зобов`язання за даним правочином, відповідач не виконала зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушенням зобов`язання визнається судом таким, що сталося з її вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості за вищевказаним кредитом, з боку відповідача суду не надано. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі вимог позивача, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа фінанс» заборгованості за кредитним договором №Z52.19973.004497609 від 02.11.2018 року, розмір якої становить 37697,62 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved