Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

представник позивача Владко Р.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № Р36.13022.004884372 від 05.02.2019 в сумі 249\~848,93 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 05.02.2019 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладений Кредитний договір № Р36.13022.004884372, відповідно до якого Банк надав Позичальнику Кредит у розмірі 100\~097 грн. а Позичальник зобов`язався одержати кредит і поверну його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надавався строком 60 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 18 % річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі. 25.07.2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» і позивачем укладений Договір Факторингу № 01.02- 31/23, згідно з яким банк відступив свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги за первинними договорами, в тому числі за договором № Р36.13022.004884372 від 05.02.2019. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № Р36.13022.004884372 від 05.02.2019 заборгованість відповідача перед позивачем складає: 249\~848,93 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 96\~780,64 гривень, заборгованість за відсотками - 58\~397,65 гривень, заборгованість за іншими процентними платежами - 94\~670,64 гривень. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.12.2024 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою про призначення судового розгляду від 03.02.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомила. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.02.2019 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладений Кредитний договір № Р36.13022.004884372 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 100\~097 гривень (пункт 1.1) на строк 60 місяців (пункт 1.2). Пунктами 1.3 1.5 Кредитного договору його сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 9% (Маржу Банку). Станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9.5 %. що разом з маржою Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 18,5 %. Змінна частина процентної ставки дорівнює потрійному значенню UIRD (Українській індекс рітейлових депозитів) за останній день попереднього місяця. Індекс переглядається та може змінюватись банком щомісячно. Відповідно до пункту1.10 Кредитного договору його сторони погодили, що за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 100\~097 гривень, що підтверджується Ордерами-розпорядженнями від 05.02.2019 № 1, 2. Згідно з Довідкою-розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 25.07.2023 за відповідачем у АТ «ІДЕЯ БАНК» обраховувалась заборгованість у сумі 249\~848,93 гривень, яка складалась з заборгованості за основним боргом у сумі 96\~780,64 гривень, заборгованості за відсотками - 58\~397,65 гривень, заборгованості за комісіями - 94\~670,64 гривень. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Умовами кредитного договору сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитом з 18,5 % річних. Також відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734-VIII) для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом № 1734-VIII) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 1734-VIII після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-VIII щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Судом встановлено, що пунктом 1.10 Кредитного договору 4 встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості. ЇЇ розмір дорівнює 2.55 % на місяць, про що зазначеного у Паспорті споживчого кредиту. Необхідність сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості передбачена й у графіку щомісячних платежів (пункт 6.1 Кредитного договору). У пункті 1.10 Кредитного договору зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, Таким чином позивачем фактично встановлено плату відповідачу за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону № 1734-VIII. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту 1.10 Кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином нарахування банком відповідачу заборгованості за комісією за Кредитним договором у сумі 94\~670,64 гривень є безпідставним. Також, перевіривши розрахунок заборгованості за Кредитним договором та виписку по особовому рахунку з 05.02.2021 по 25.07.2023, суд встановив, що відповідачем протягом строку дії кредиту була сплачена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 32\~857,85 гривень, яку відповідно до частини першої статті 216 ЦК України необхідно вирахувати із заборгованості за кредитом. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України). Відповідно до Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023, акту приймання-передачі права вимоги від 26.06.2024, витягу з реєстру боржників № 2, до ТОВ «РОСВЕНТ ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги за Кредитним договором 249\~848,93 гривень, з яких: 35\~702,21 гривні заборгованість за основним боргом, 38\~164,65 гривень заборгованість за процентами. Відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕНТ ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25.03.2024 № 1 назва товариства змінена на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що АТ «ІДЕЯ БАНК» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу кредит у сумі 100\~097 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25.07.2023 мав заборгованість по сплаті кредиту в сумі 122\~320,44 гривень, яка складалась з заборгованості за основним боргом у сумі 63\~922,79 гривні (96\~780,64 гривень (основний борг) 32\~857,85 гривень (сплачені відповідачем комісії)), заборгованості за відсотками - 58\~397,65 гривень. Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором за Кредитним договором. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на корись позивача заборгованість за Кредитним договором у сумі 122\~320,44 гривень, яка складалась з заборгованості за основним боргом у сумі 63\~922,79 гривні, заборгованості за відсотками - 58\~397,65 гривень. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з\~частиною першою\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Таким чином\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір у\~сумі1\~467,85 гривень (2\~998,19 гривень (сплачений позивачем судовий збір) * (122\~320,44 гривень (задоволена частина позову) * 100 % : 249\~848,93 гривень (ціна позову)).

Outcome: partial