Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

12.08.2024 року представник заявника [PERSON] , яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1397687 від 12 травня 2024 року (а.с.27), звернулася до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд" та просить ухвалити рішення про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер 5121485300:01:007:0060, для ведення особистих селянських господарств, серії І-ОД № 059094, виданого 10 липня 2003 року, мотивуючи заяву тим, що 10 липня 2003 року заявниці виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №059094 про що відомості внесені в Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю №3262-л. В даному акті прізвище заявниці зазначено « [PERSON] » в той час як за паспортом її прізвище « [PERSON] ». Данна помилка виникла під час видачі паспорта громадянина України після реєстрації шлюбу в 2001 році. На підставі даних в цьому паспорті її було внесено у список осіб, яким передавалося у власність земельні ділянки відповідно до розпорядження Болградської районної адміністрації від 09.04.2003 року №190 та видано вище вказаний державний акт, а в подальшому внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 5121485300:01:007:0060, де її прізвище зазначено « [PERSON] ». У 2016 році заявница отримала новий паспорт, де її прізвище вже було зазначено правильно " [PERSON] ". Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між записом прізвища в документі, що посвідчує особу заявника та правовстановлюючому документі, який був виданий на ім`я заявника. Дані обставини позбавляють можливості заявника розпоряджатися своєї власністю в повному обсязі, тому представник звертається з цією заявою. Ухвалою судді від 16.08.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник\~ [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник надала 18.02.2025 року через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області голова Шарафаненко М., в судове засідання не прибув, надав 29.10.2024 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи без участі представника адміністрації, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Новотроянівської (Городненської) сільської ради Болградського району Одеської області староста Ніколаєв І.П., в судове засідання не прибув, надав 12.12.2024 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, вимоги визнали в повному обсязі. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що \~заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. В судовому засіданні встановлено, що за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 20.09.2016 року Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заявника ідентифіковано за прізвищем, українською мовою « [PERSON] », на другій сторінці паспорту російською мовою також зазначено « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до картки платників податків [PERSON] отримала реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Реєстрація у Державному реєстрі здійснена 16.10.2007 року, картку видано ДПІ у Болградському районі (а.с.7). В матеріалах справи є також копія паспорта серії [NUMBER] , який був виданий 13 грудня 2001 року Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, де прізвище заявника українською мовою вказано « [PERSON] », на другій сторінці паспорту російською мовою також зазначено « [PERSON] » (а.с.9), підставою видачі цього паспорту стало укладення шлюбу заявниці з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 05 травня 2001 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про шлюб за №11 від 05 травня 2001 року (а.с.12). У цьому свідоцтві прізвище як дружини так й чоловіка українською мовою вказано « [PERSON] », тобто в паспорті виданому у 2001 року наявна помилка у написанні прізвища заявниці. Так, на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 09 квітня 2003 року №190, 10 липня 2003 року заявнику було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №059094, яким підтверджено її право власності на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, яка розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області (на даний час це території Городненської об`єднаної громади), цільове призначення якої - для ведення особистих селянських господарств (а.с.14), але в цьому акті прізвище заявника зазначено « [PERSON] », в той час як за паспортом громадянина України її прізвище - « [PERSON] ». Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3262-л. На підставі виданого державного акту заявник 10.07.2003 року зареєструвала в Державному земельному кадастрі за собою право власності на вищевказану земельну ділянку, якій був присвоєний кадастровий номер 5121485300:01:007:0060 площею 1,00 га, де її прізвище вказано помилково « [PERSON] », ініціали « [PERSON] », інші дані відсутні, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9945819442024 від 12.08.2024 (а.с.16-26). Статтею 3 ЦК України встановлено, що судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що\~в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ОД №059094, виданого на ім`я [PERSON] , було допущено помилку в написанні прізвища заявника. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved