Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

27.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - Корзаченка В.М. про долучення письмових доказів, які підтверджують погодження розміру гонорару адвоката та сплату позивачкою коштів у сумі 23 000 грн у якості оплати вартості правничої допомоги адвоката у справі № 755/17069/23 та стягнення з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВКОМУНСЕРВІС» на користь [PERSON] понесених та документально підтверджених судових витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 23 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 було частково задоволенні позовні вимоги [PERSON] та встановлено останній строк до 10.00 години 28.01.2025 подати до суду докази щодо розміру понесених нею судових витрат. Обґрунтовуючи необхідність розподілу понесених позивачкою судових витрат, звертаю увагу суду на наступне. У позовній заяві позивачкою було зазначено суду попередній розрахунок судових витрат у розмірі близько 25 000,00 гривень, які вона розраховувала і могла понести під час розгляду справи судом та які складаються з оплати витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки вона звільнена від сплати судового збору. Позивачка [PERSON] понесла вимушені судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 23 000,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією серії ААЛ № 090805 від 24.01.2025. При цьому, вказана сума є абсолютно співмірною щодо складності справи, часом, який був витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів та обсягом наданих послуг та є адекватною предмету позову з урахуванням того, що він для [PERSON] є суттєвим та принциповим. Таким чином, позивачка понесла судових витрат у сумі 23 000,00 грн, які за результатами розгляду справи мають бути стягнуті з відповідача по справі на користь позивачки. Зважаючи на тривалість розгляду справи та час витрачений представником позивачки на надання правничої допомоги, а також, що відповідачем розмір судових витрат позивачки не оспорювався і не було надано доказів щодо його невідповідності, неспівмірності чи необхідності зменшення, то судові витрати позивачки є співмірними та підлягають стягненню з відповідача на її користь у повному обсязі. 29.01.2025 до суду надійшли заперечення відповідача КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВКОМУНСЕРВІС» про приєднання додаткових доказів щодо понесення позивачкою судових витрат та ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, у яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні клопотання. Заперечення обґрунтовані тим, що в цій справі ці витрати із зазначеним не узгоджуються, не відповідають і приписам ч.4 ст. 137 ЦПК України. Витрачений адвокатом Корзаченко В.М. час на здійснення тих чи інших дій не є співмірним ні зі складністю справи ні з дійсно необхідним часом на підготовку відповідних процесуальних документів. Крім того, також не є необхідним вивчення, опрацювання та підготовка процесуальних документів, мабуть, всіма фахівцями Адвокатського Бюро. Вказаний витрачений час є значно завищеним порівняно з дійсно необхідним для цього часом. Також, вважає, що копіювання, оцифровування, систематизація документів не відноситься до видів правничої допомоги. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. При цьому позивачем не подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; не виконано вимогу процесуального законодавства, за якою передбачено подачу детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Серед іншого, матеріали справи не містять, а позивачем не додано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу. Тому обсяг наданих послуг адвокатом в суді не відповідає критерію реальності таких витрат. Оскільки докази на підтвердження факту по-несення витрат на надання правової допомоги були подані позивачем несвоєчасно (після винесення рішення по справі), а докази поважності причин неможливості подати вказані докази своєчасно суду надано не було. Суду доказів на оплату надано не було (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки,). Долучена Позивачем квитанція Серія ААЛ № 090805 від 24.01.2025 не може бути визнана належним доказом понесених судових витрат: вона не підтверджує реальний обсяг виконаних адвокатських робіт; у квитанції відсутні дані про конкретний перелік послуг, за які заплачено заявлену суму; наявність друку не є доказом реального надання послуг, а лише підтверджує оформлення квитанції. Таким чином, квитанція не відповідає критеріям належного доказу, визначеним ЦПК України. Враховуючи зазначене клопотання, а також враховуючи нескладність справи та наданий адвокатом обсяг послуг у суді, враховуючи кількість судових засідань, принципи співмірності та розумності судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, критерій реальності таких витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, відповідач вважає, що розмір витрат, які підлягають стягненню є завищеною. У судове засідання, яке призначено для вирішення питання про судові витрати, учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутність. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22.01.2025 позов [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», третя особа: [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, у розмірі 500 000 грн. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Так, за правилом п.п.1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У першій заяві по суті справи, представник позивача [PERSON] - Корзаченко В.М. у порядку п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, повідомив, що позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі близько 25 000 грн, а докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані до суду до завершення розгляду справи. У судових дебатах представник позивача [PERSON] - Корзаченко В.М. повідомив суд, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 22.01.2025 у даній цивільній справі ухвалено рішення та в судовому засіданні проголошена його вступна та резолютивна частина. При цьому, встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат - до 10:00 год. 28.01.2025 та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати. 27.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - Корзаченка В.М. про долучення письмових доказів, які підтверджують погодження розміру гонорару адвоката та сплату позивачкою коштів у сумі 23 000 грн у якості оплати вартості правничої допомоги адвоката у справі № 755/17069/23 Таким чином, представником позивача [PERSON] - Корзаченком В.М. виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що 26.05.2021 між адвокатом Корзаченко В.М. та [PERSON] було укладено договір на надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту усіма законними методами, засобами та способами необхідну правничу допомогу у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правничої допомоги. Відповідно до п.5 договору, на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату. Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу адвоката з підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, а також участі у судових засіданнях під час розгляду справи №755/17069/23 від 24.01.2025, адвокатом Корзаченко В.М., у межах укладеного з [PERSON] договору про надання правничої допомоги від 25.06.2021, надав [PERSON] правничу допомогу наступного характеру: 25.10.2023-30.10.2023 підготовка позовної заяви та доданих до неї документів, подання/надіслання її до Дніпровського районного суду м. Києва - 6 годин, вартістю 12 000 грн (1 година роботи - 2 000 грн); 25.07.20274 ознайомлення з відзивом відповідача та з доданими до нього документами, підготовка та надіслання до суду заяви про відновлення провадження - 1 година, вартістю 2 000 грн; 21.09.2024-24.09.2024 ознайомлення з клопотанням відповідача та з доданими до нього документами щодо закриття провадження у справі, участь у судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва - 1,5 години, вартістю 3 000 грн; 26.11.2024 участь у судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва - 1 година, вартістю 2 000 грн; 22.01.2024 участь у судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва - 2 години, вартістю 4 000 грн; всього 11,5 годин, вартістю 23 000 грн. Згідно акту здачі-прийняття виконаних робіт підписаного адвокатом Корзаченко В.М. та [PERSON] 24.01.2025, адвокатом була надана правнича допомога, характер, перелік, тривалість та вартість якої погоджено сторонами у розрахунку суми гонорару від 24.01.2025, який є додатком №1 до договору від 26.05.2021. Вартість правничої допомоги адвоката склала 23 000 грн. Згідно квитанції серії ААЛ №090805 від 24.01.2025 адвокатом Корзаченко В.М. прийнято 23 000 грн за послуги правничої допомоги адвоката, справа №755/17069/23. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що представником позивача - адвокатом Корзаченком В.М. до суду подано достатній обсяг доказів на підтвердження наданої професійної правової допомоги, зокрема, договір на надання правничої допомоги, розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу адвоката, акт здачі-прийняття виконаних робіт, обсяг яких в повній мірі підтверджується матеріалами даної справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/28627/18 від 27.07.2022 зазначено, що Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. В цій частині варто відзначити про те, що стороною відповідача не доведено неспівмірність заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, а судом встановлено, що понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт адвокатом Корзаченком В.М.. у межах розгляду даної цивільної справи, що детально відображено у наданому до суду розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу адвоката, які прийняті позивачем. Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/28627/18 від 27.07.2022 вказано, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявления вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.06.2021 у справі № 640/4126/19. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на встановлене судом та викладені судом висновки вище, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] щодо стягнення з КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000 грн, у межах розгляду цивільної справи за позовом за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», третя особа: [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. На підставі викладеного та

Outcome: approved