Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] , звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.07.2007 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами кредитного договору, неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 11.06.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 122236,39 грн., яка складається з: 98363,10 грн. - заборгованість за тілом кредита; 23873,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з викладеним, просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 122236,39 грн .та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавала. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.223, ст.280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір №б/н, який складається з Анкети-заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів», згідно з умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.527,530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано позивачем вбачається, що станом на 11.06.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 122236,39 грн., яка складається з: 98363,10 грн. - заборгованість за тілом кредита; 23873,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідач свої зобов`язання, щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості є обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved