Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який у свою чергу прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] Позивачка спадщину прийняла, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, тому звернулася до суду за захистом своїх прав. 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів. 02 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів. 03 грудня 2024 року ухвалою суду витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року витребувано докази по справі. 21 січня 2025 року представник позивачки подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме відмовився від позовної вимоги про встановлення юридичного факту від якого залежить виникнення прав на спадкове майно у [PERSON] факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що вони є мамою та сином. Ухвалою суду від 22 січня 2025 року прийнято заяву представника позивачки про відмову від даної позовної вимоги. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.108). [INFO] помер [PERSON] (а.с.12). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.119 на звороті). Даними виписки з погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки, за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова двору - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] (а.с.22 на звороті, 23). Відповідно до відомостей БТІ, право особистої власності на вказане домоволодіння за [PERSON] , яка померла [INFO] та зареєстровано на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Зеленокуриловецької сільської ради 04 квітня 1996 року, тобто після її смерті (а.с.16 на звороті). Таким чином наявність спадкового майна, яке належало спадкодавцю [PERSON] до складу якого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та ніким не заперечується. [PERSON] 04 квітня 1996 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку 0,26 га, що знаходиться в с. Зелені Курилівці Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON] (а.с.17). Даними спадкової справи №39/1996 підтверджується, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину (а.с.117-124). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28 травня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем після якої був син [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки право власності в БТІ за [PERSON] було зареєстровано 04 квітня 1996 року (після її смерті) (а.с.13,13 на звороті). 25 лютого 2025 року представник позивачки подав повідомлення приватного нотаріуса, у якому нотаріус зазначив вірну дату смерті [PERSON] , а саме [INFO] замість невірної [INFO] . Посилаючись на п.4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та за відсутності документів необхідних для оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] , нотаріус зазначає про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Отже, нотаріусу не надано належним чином оформлені документи, передбачені вимогами чинного законодавства, необхідні для вчинення нотаріальної дії. [PERSON] є донькою [PERSON] , яка уклала шлюб із [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] (а.с.53, 53 на звороті). До дня смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (а.с.54 на звороті). Разом із ним проживали у даному домогосподарстві дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онука [PERSON] (а.с.55). [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.9). Із матеріалів спадкової справи №96-2014 видно, що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] (дружина померлого) подала заяву про відмову від спадщини. На ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] (а.с.47-60). Висновком про вартість майна, а саме житлового будинку садибного типу з будівлями та спорудами в [ADDRESS] , становить 116383 гривень (а.с.24 на звороті). Позивачці відмовлено\~у видачі\~свідоцтва на\~право на\~спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, (а.с.13,13 на звороті). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Як було встановлено в судовому засіданні власником спадкового майна (спадкодавцем), що підлягає спадкуванню є [PERSON] , який помер [INFO] і яким 18 травня 2005 року було складено заповіт на вищевказане спадкове майно на ім`я позивачки. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало [PERSON] . Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину. До складу спадщини після смерті [PERSON] , серед іншого, входить житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємиці, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved