Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

10 жовтня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 6000,00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утримані. З відповідачем проживає окремо з 2021 року. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, не дбає про її матеріальне забезпечення та виховання, взагалі не цікавиться її життям, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив відповідачем не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 28 лютого 2025 року справа розглядається в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Сторони перебувають шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4, та видане свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 14 лютого 2015 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 17 листопада 2015 року, в якому сторони вказані як батьки дитини (а.с. 6). З огляду на договір оренди квартири від 14 лютого 2022 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , позивач винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS] , (а.с.9). Відповідно до актів від 02 серпня 2024 року та 09 січня 2025 року (а.с. 8) та акту від 09 січня 2025 року, дитина проживає разом з позивачем за вищевказаною адресою з 14 лютого 2022 року. Дитина [PERSON] навчається у 4-А класі Чорноморського ліцею №7 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, що підтверджується довідкою, виданою в.о. директора ліцею 05 серпня 2024 року № 02-03/77 (а.с. 7). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29 січня 2020 року № 290/03.08 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Частиною 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно зі статтіею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] \~єбатьком дитини, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Доказів зворотного суду не надано. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача відсутні. Відповідно до\~статті 184\~СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2025\~рік» визначено,\~що прожитковий\~мінімум для\~дитини віком\~від 6\~до 18\~років 3196,00 гривні. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у сумі 6000,00 грн., що майже вдвічі перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом. Водночас належних доказів сплати аліментів саме у такій сумі суду не надано. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір`ю позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, того, що відповідач, який є батьком дитини і зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі статті 180, частини 3 статті 181 та статті 184 СК України, визнає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки доводи позивача про стягнення аліментів у сумі 6000,00 грн. є необґрунтованими і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі, визначеному законодавцем, у сумі 3196,00 грн., що дорівнює прожитковому мінімуму, передбаченому Законом України «Про державний бюджет 2025 року» для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, то суд, на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1211,00грн.

Outcome: partial