Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

09.12.2024 року позивач АТ АКБ «Львів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 27.02.2024 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 18941/111/2024, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 50000 грн., зі сплатою 64% річних за користування кредитом та терміном повернення до 26.02.2027 року включно. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 18941/111/2024 від 27.02.2024 року порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.11.2024 року становить 59709, 03 грн., з яких: 48997, 73 грн. заборгованість за кредитом; 10711, 30 грн. заборгованість за процентами. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 59709, 03 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2024 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 18941/111/2024, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 50000 грн., зі сплатою 64% річних за користування кредитом та терміном повернення до 26.02.2027 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Згідно умов п. 1.4 Кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 27.02.2024 року № 1349456. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути Баню Кредит/Кредити у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та додатками до нього. Пунктом 5.2. Кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту, сплат: нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно Додатку 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогами законодавства. Відповідно д ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Всупереч зазначеним вище вимогам законодавства та умовам Кредитного договору Позичальник систематично не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Крім цього, згідно положень пп. 3.6. Кредитного договору Позичальник сплачу проценти щомісячно до дня повернення кредиту. Позичальник не сплатив відсотки за користування кредитом, строк сплати яки настав, чим порушив право Позивача на їх отримання, передбачене ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Станом на 14.11.2024 року заборгованість по Кредитному договору № 18941/111/2024 від 27.02.2024 року становить 59709, 03 грн., з яких: 48997, 73 грн. заборгованість за кредитом; 10711, 30 грн. заборгованість за процентами. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ АКБ «Львів». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, \~

Outcome: approved