Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

20 січня 2025 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 16.08.2021 у розмірі 35093,21 гривень (тіло кредиту) та судові витрати у розмірі 3028,00 гривень. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 22 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 26 лютого 2025 року (а.с. 71-73). У судове засідання 26.02.2025 представник позивача АТ «Універсал Банк», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання 26.02.2025 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.78). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-7) Позовна заява обґрунтована тим, що у 16 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (надалі - договір, кредитний договір). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил, та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 35000,00 грн, що зазначено у довідці про розмір встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг зі сторони відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка складається зі загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), у розмірі 35093,21 грн. Окрім цього позивач зазначав, що відповідно до «Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank», які діяли у період з 14.07.2021 по 19.08.2021, передбачено, що договір про надання банківських послуг «Monobank» (або договір), укладений між банком та клієнтом, складається з: «Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank», анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank», паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту; інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності), тарифів. Також, позивач звертав увагу, що пройшовши в мобільному додатку Monobank реєстрацію, відповідач підписав анкету-заяву із застосуванням цифрового власноручного підпису. Без підписання анкети-заяви відповідач не отримав би платіжну картку, йому не було би відкрито картковий рахунок. При нормативному обґрунтуванні позивач посилався на статті 207, 244, 509, 525-526, 530, 599, 610, 612, 625-626, 628, 642-644, 1048-1050, 1054, 1076 ЦК України, статтю 9 Закону України «Про споживче кредитування», статтю 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 19, 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закон України «Про електронну комерцію», Постанову Національного Банку України від 20 грудня 2023 року № 172 та від 08 червня 2017 року № 49, ст. 175 ЦПК України, рішення судів апеляційної інстанції, правовий висновок Верховного Суду у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року), у справі № 561/77/19 (постанова від 16 грудня 2020 року), у справі № 524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року), у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 листопада 2020 року), у справі №2-383/2010 (постанова від 14 листопада 2018 року). Позиція відповідача (а.с. 78) Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Повідомив. що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Фактичні обставини справи, встановлені судом Між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послу (а.с.19) було укладено договір про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал банк» з можливістю встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку. В Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я (п.1) та встановити йому кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку (п.2), засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритими ключем (п.4). Анкета-заява підписана цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank. Відповідно до інформації, наданої позивачем щодо банківського продукту (послуги) «Чорна картка monobank» (а.с. 57-58), основні умови користування банківською карткою встановлено такі: тип картки - картка міжнародної платіжної системи Masterсard/Visa; вид карток - віртуальна (без наявності пластикової картки), фізична (з наявністю пластикової картки) та картка MONO-ATB віртуальна або фізична (додаткова); пільговий період за карткою - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка - 0,00001 %; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Відповідно до п. 6.1 витягу Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», розміщених на сайті позивача за вебпосиланням: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2021-07-14.pdf, банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у Мобільному додатку. Відповідно до паспорту споживчого кредиту «Чорної картки monobank» тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - від 0 до 500000 грн (у залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку); строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита в Банку на підставі укладеного договору про надання банківських послуг. Строк надання кредиту - протягом дня (максимальний строк) (а.с. 53-55). Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 16.12.2024, наданої позивачем, 16.08.2021 [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору, розмір встановленого кредитного ліміту на поточному рахунку становить 35000,00 грн (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 04.11.2024 утворилась заборгованість відповідача за договором у розмірі 35093,21 грн (а.с. 13-17). Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 207 ЦК України (редакція чинна на момент підписання договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За ч. 6 ст. 11 цього ж закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частина перша-друга ст. 633 ЦК України визначають, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1069 ЦК України визначено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ч. 1-2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, копія якої міститься у матеріалах справи, було укладено в електронній формі, що згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі, - договір про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал банк» з можливістю встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку. В Анкеті-заяві, підписаній цифровим власноручним підписом відповідача, встановлено основні умови кредитування: спосіб надання кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок на суму, зазначену у мобільному додатку; висловлена згода з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за відповідним посиланням. Отже суд уважає, що основні умови кредитного договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку, факт використання відповідачем кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту підтверджений позивачем належними та достатніми доказами. Пред`явлені позовні вимоги відповідач визнав повністю. У письмовій заяві повідомив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав та наявні законні підстави для ухвалення рішення суду про задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права сторін, свободи чи інтереси інших осіб, суд висновує, що слід прийняти визнання позову відповідачем та позовні вимоги задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 3028 грн (а.с. 1-2). Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду, що складає 1514,00 гривень (3028,00 : 2 = 1514,00), та стягнення судових витрат у вигляді 50 % судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 1514,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved