Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

17.12.2024 року Запорізький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого зазначав наступне. Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості. За сприянням у працевлаштуванні до Запорізького міського центру зайнятості, 22.09.2022 року звернувся [PERSON] . Наказом від 08.11.2022 року № НТ221108 відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 22.09.2022 по 18.06.2023, як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Запорізького міського центру зайнятості від 28.12.2022 року № НТ221228 відповідачу призупинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку із здійсненням перевірки достовірності відомостей, поданих безробітним для призначення виплати строком не більше 15 робочих днів відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 26.12.2022 року. За результатами перевірки встановлено, що [PERSON] , перебував у трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія Будреконструкція» з 10.11.2022 по 13.01.2023 (звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України), та отримував дохід. Таким чином, [PERSON] , перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітний не повідомив спеціалістів центру зайнятості про факт перебування у трудових відносинах з 10.11.2022 року, у зв`язку з чим незаконно отримував допомогу по безробіттю. Отже, Запорізький обласний центр зайнятості просив стягнути з [PERSON] кошти, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за період з 10.11.2022 року по 25.12.2022 року в сумі 6 174, 72 грн. та судовий збір 3\~028, 00 грн.. Ухвалою судді від 17 січня 2025 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 09 год. 00 хв. 04 лютого 2025 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 08 год. 30 хв. 20 лютого 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом Запорізького міського центру зайнятості від 08.11.2022 року № НТ221108 відповідачу [PERSON] , за його заявою, надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 22.09.2022 по 18.06.2023, як застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Запорізького міського центру зайнятості від 28.12.2022 року № НТ221228 відповідачу призупинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку із здійсненням перевірки достовірності відомостей, поданих безробітним для призначення виплати строком не більше 15 робочих днів відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 26.12.2022 року. За результатами перевірки встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія Будреконструкція» з 10.11.2022 по 13.01.2023 (звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України), та отримував дохід. Вимогами ст.\~4\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» визначено перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, а саме: до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 2 ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. В заяві від 22.09.2022 про надання статусу безробітного [PERSON] зазначив та засвідчив своїм особистим підписом, що не відноситься до зайнятого населення та не перебуває у трудових відносинах. Виходячи з вищевказаного, [PERSON] не мав право на статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю. Оскільки, відповідач своєчасно не повідомив фахівців центру зайнятості про те, що він працевлаштувався з 10.11.2022, виплачена допомога по безробіттю за період з 10.11.2022 року по 25.12.2022 року у сумі 6\~174 грн. 72 коп., підлягає поверненню. Наказом директора Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості від 15.02.2023 № 102-о «Про відшкодування матеріального забезпечення» прийнято рішення про вжиття заходів щодо повернення [PERSON] виплаченої допомоги по безробіттю за період з 10.11.2022 по 25.12.2022 в сумі 6 174 грн. 72 коп. Для здійснення заходів досудового врегулювання спору на адресу відповідача надсилалась претензія від 15.02.2023 № 447/06 з вимогою щодо добровільного повернення виплаченої допомоги по безробіттю, але відповідачем суму заборгованості не погашено. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Запорізького обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 6 174, 72 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивачем по справі сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн., а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved