Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2024 цивільну справу № 357/8427/24 за позовом [PERSON] до Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 головуючим суддею у справі обрано суддю Петрова Д.В. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] уклала 19.09.1980 шлюб з [PERSON] та взяла прізвище батька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Листом від 09.04.2024 за № 729/8.1-48 Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації актів цивільного стану повідомило, що дані щодо зміни прізвища [PERSON] , [INFO] за період з 19.09.1980 по день смерті [INFO] не виявлено. Листом від 09.04.2024 № 6.1-3470/2-24 Державна міграційна служба України повідомила, що на ім`я [PERSON] , [INFO] Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.05.2000 оформлено паспорт громадянина колишнього СРСР Серії [NUMBER] , оформленого ВВС Богуславського РВК Київської області 07.07.1976 на ім`я [PERSON] . Під час отримання нового паспорту, [PERSON] не надала відомості про зміну власного прізвища після укладення шлюбу та отримала новий паспорт на прізвище [PERSON] . [INFO] у шлюбі народилась позивачка - [PERSON] 12.02.2002 позивачка уклала шлюб з [PERSON] на взяла його прізвище. Відповідно до довідки ЖБК «Авіатор-11» вих. № 75 від 20.07.2017 у кв. [ADDRESS] були зареєстровані 4 особи: [PERSON] з 24.12.1985, донька - [PERSON] з 24.12.1985, онук - [PERSON] та онука - [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.05.2024 відомості про право власності на кв. [ADDRESS] відсутні. Відповідно до довідки ЖБК «Авіатор-11» вих. № 06/05 від 28.05.2024 [PERSON] , 21.01.1992 у повному обсязі сплатила суму пайових внесків за кв. [ADDRESS] . Відповідно до даних інформаційної довідки КП «КМРК БТІ» від 31.05.2024 № 19433, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення 12.09.2006, наказ 1639/-С від 05.09.2006. Дата проведення реєстрації в Бюро 04.10.2006 за реєстровим № 58/30259. За життя [PERSON] склала заповіт від 17.07.2015, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. що підтверджується заповітом та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 57700714. Відповідно до заповіту на випадок смерті [PERSON] заповідала [PERSON] , 16.01.1982 належну їй кв. [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пешкова О.П. від 22.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кв. [ADDRESS] . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус зазначив, що з поданих документів неможливо встановити факт родинних відносин спадкоємця з померлою. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2024 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилась, в заяві на адресу суду просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] уклала 19.09.1980 шлюб з [PERSON] та взяла прізвище батька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 19.09.1980 видане Шевченківським відділом РАЦС м. Києва. Листом від 09.04.2024 за № 729/8.1-48 Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації актів цивільного стану повідомило, що дані щодо зміни прізвища [PERSON] , [INFO] за період з 19.09.1980 по день смерті [INFO] не виявлено. Листом від 09.04.2024 № 6.1-3470/2-24 Державна міграційна служба України повідомила, що на ім`я [PERSON] , [INFO] Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.05.2000 оформлено паспорт громадянина колишнього СРСР Серії [NUMBER] , оформленого ВВС Богуславського РВК Київської області 07.07.1976 на ім`я [PERSON] . Під час отримання нового паспорту, [PERSON] не надала відомості про зміну власного прізвища після укладення шлюбу та отримала новий паспорт на прізвище [PERSON] . [INFO] у шлюбі народилась позивачка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 12.02.1982 виданого Шевченківським РАЦС м. Києва. Батьком дитини зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] 12.02.2002 позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 16.02.2002 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до довідки ЖБК «Авіатор-11» вих. № 75 від 20.07.2017 у кв. [ADDRESS] були зареєстровані 4 особи: [PERSON] з 24.12.1985, донька - [PERSON] з 24.12.1985, онук - [PERSON] та онука - [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.05.2024 відомості про право власності на кв. [ADDRESS] відсутні. Відповідно до довідки ЖБК «Авіатор-11» вих. № 06/05 від 28.05.2024 [PERSON] , 21.01.1992 у повному обсязі сплатила суму пайових внесків за кв. [ADDRESS] . Відповідно до даних інформаційної довідки КП «КМРК БТІ» від 31.05.2024 № 19433, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення 12.09.2006, наказ 1639/-С від 05.09.2006. Дата проведення реєстрації в Бюро 04.10.2006 за реєстровим № 58/30259. За життя [PERSON] склала заповіт від 17.07.2015, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. що підтверджується заповітом та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 57700714. Відповідно до заповіту на випадок смерті [PERSON] заповідала [PERSON] , 16.01.1982 належну їй кв. [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пешкова О.П. від 22.05.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кв. [ADDRESS] . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус зазначив, що з поданих документів неможливо встановити факт родинних відносин спадкоємця з померлою. Отже таким чином, позивачка вичерпала всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушена звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду. На виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2025 про витребування доказів Чотирнадцята нотаріальна контора направила запитувану судом копію спадкової справи № 750/2023, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви доньки спадкодавця - [PERSON] . Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved