Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

У серпні 2024 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом представниця [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики у розмірі 60 000 доларів США. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 листопада 2021 року [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти у розмірі 60 000 доларів США. Договір позики було укладено у письмовій формі, про що відповідачем була видана розписка від 10.11.2021 року, яка була написана власноруч, що була передана позивачу. Відповідно до Договору позики від 10.11.2021 року позичальник отримав позику в строк до 08.11.2023 року. Разом з тим, станом на дату звернення до суду строк повернення, встановлений у договорі пройшов, відповідач суму боргу не повернув, ухиляється від зустрічей, а тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 25.09.2024 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.10.2024 року. Також, 25.09.2024 року по справі було винесено окрему ухвалу. В судове засідання позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином. Адвокатка Білозор О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг\~грошові кошти у розмірі 60 000 доларів США, строком повернення до 08.11.2023 року, що підтверджується оригіналом розписки. (а.с.60) Відповідно до вимог\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі був укладений договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого відповідач позичив у позивача грошові кошти у розмірі 60 000 доларів США строком до 08.11.2023 року. Суд погоджується з доводами сторони позивача про невиконання відповідачем умов вказаного договору з огляду на відсутність доказів його належного виконання та заперечення відповідачем самого факту укладення договору. Таким чином, суд доходить висновку про наявність у відповідача обов`язку повернути позивачу за укладеним з ним договором позики 60 000 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц, № 464/3790/16-ц та № 373/2054/16-ц. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 60 000 доларів США. Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача\~\~підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15140,00 гривень.

Outcome: approved