Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 502131-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 року, загальною сумою 133503,26 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту - 37000,00 грн., процентах - 90953,26 грн. та 5550,00 грн. комісії. Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На обґрунтування вимог у зверненні зазначено, що 10.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, було укладено Договір № 502131-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний Договір), за умовами якого відповідач отримав 37000,00 грн. шляхом переказу на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Згідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного Договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Пунктом 5 Правил передбачено, що кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). Проте, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, відсотків та комісії [PERSON] не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду. Представник позивача за дорученням Сімчук Я.В. просить розгляд справи провести за її відсутності, вимоги підтримує, про що подала відповідне клопотання (а.с. 66). У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, та пояснила, що у соціальній мережі «Фейсбук» натрапила на сторінку, де було розміщено оголошення про роботу. Під час переписки їй повідомили, що робота буде полягати у переведенні зарахованих на її банківську карту грошей на рахунки інших людей, яких зазначатиме менеджер, за що вона особисто, в якості заробітної плати, буде отримувати відповідний відсоток від перерахованої суми. З цією метою надіслала менеджеру фотознімки свого паспорта, картки платника податків та інформацію про банківські рахунки. Крім того, ввела у власному телефоні надіслану їй комбінацію цифр, після чого менеджер отримав доступ до її телефону, зокрема до інформації про банківські картки. Далі, за вказівкою менеджера, також надала відомості про одноразовий ідентифікатор, що надійшов на її номер телефону по спірному кредитному Договору. У подальшому, зрозумівши, що від її імені фактично укладений кредитний договір, а відтак її обманули, звернулася до органів поліції з відповідною заявою, однак отримала відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення та наявності цивільно-правових відносин. Заперечуючи задоволенню вимог стверджує, що кредитних грошей не отримувала, а тому позов не визнає. Суд, вислухавши доводи відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Із представлених доказів видно, що 10.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі було укладено Договір № 502131-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 37000,00 грн., строком на 24 тижні, тобто до 25.11.2024 року, процентна ставка 1,50000000 в день, комісія за надання кредиту 5550,00 грн. (а.с. 21-38). Умовами кредитного Договору передбачено: - п. 2: кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 37000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (надалі - Правила). Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15087838, фіксована. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 5550,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Загальний розмір наданого Кредиту: 37000,00 грн. Строк дії Договору: до 25.11.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 109684,97 грн. Загальні витрати за Кредитом: 72684,97 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19685,81 процентів. Денна процентна ставка: 1,16 процентів. - п. 3: протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, но вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче; - п. 6: закінчення строку (терміну) дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов Договору, які мали місце під час дії Договору; - п. 7: підписанням цього Договору Позичальник: - надає Кредитодавцю (Колекторським компаніям, Новому кредитору) дозвіл використовувати дані Позичальника, зазначені в Договорі та/або окремо повідомлені Позичальником Кредитодавцю у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно через Особистий кабінет, а також дані, які законно отримані Кредитодавцем з інших джерел; - підтверджує, щообраними Позичальником для комунікації та взаємодії за цим Договором засобами зв`язку є: телефонний (інформування за номерами телефонів будь-якими доступними каналами, в тому числі через SMS-повідомлення, через сервіси передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, тощо) та шляхом використання програмного забезпечення або технологій без залучення працівників Кредитодавця, Нового кредитора, Колекторської компанії); електронний (з використанням електронної адреси та/або Особистого кабінету), поштовий (за адресою проживання/перебування/реєстрації). Позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Позичальник до моменту укладення цього Договору отримав всю необхідну інформацію про кредитного посередника Кредитодавця відповідно до ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування». Позичальник отримав від Кредитодавця всі документи та інформацію, які Позичальник запросив у Кредитодавця до моменту укладення Договору. Спосіб (способи) ідентифікації та верифікації Позичальника з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовими актами НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу: проходження відеоверифікації, отримання через Систему BankID НБУ інформації щодо ідентифікаційних даних Позичальника та забезпечення співставлення (порівняння) цих даних. Договір надається Позичальнику для підписання після здійснення належної перевірки Позичальника відповідно до вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та нормативно-правового акта Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу. Технологія (порядок) укладання Договору: Договір укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства України. Порядок створення та накладання електронних підписів Сторонами Договору: спочатку Договір підписує Позичальник одноразовим ідентифікатором, який був згенерований та надісланий Позичальнику узгодженим каналом комунікації, потім Договір підписує уповноважений представник Кредитодавця кваліфікованим електронним підписом з кваліфікованою електронною позначкою часу. Сторони узгодили, що каналами комунікації для цілей направлення одноразового ідентифікатора є: - надсилання одноразового ідентифікатора у СМС-повідомленні на фінансовий номер Позичальника; - надсилання одноразового ідентифікатора повідомленням з використанням сучасних сервісів передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, тощо) за реквізитами, вказаними Позичальником; - електронним листом на електронну пошту Позичальника; - шляхом здійснення дзвінку на фінансовий номер Позичальника та повідомлення одноразового паролю. Спосіб перерахування Позичальнику Кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. Інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані Договором та Правилами правовідносини Сторін регулюються законодавством України. Невід`ємною частиною цього Договору є Додаток №1 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, та Додаток № 2 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (графік платежів) розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом. У п. 8 кредитного Договору відповідач [PERSON] указала свої реквізити: [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 28.12.2009 року Буринським РВ ГУ МВС України в Сумській області, РНОКПП [NUMBER] , номер електронного платіжного засобу [NUMBER] , тел.: [NUMBER] ; ел. адреса: [INFO]. Відповідно до анкети клієнта [PERSON] (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/), номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: [NUMBER] (а.с. 41). Згідно Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» 10.06.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало [PERSON] на номер платіжної картки [NUMBER] кошти в сумі 37000,00 грн. за кредитним Договором № 502131-КС-001 від 10.06.2024 року (а.с. 42). Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 14.02.2025 року на ім`я « [PERSON] », РНОКПП [NUMBER] , банком емітовано платіжну карту № [NUMBER] (а.с. 126). Також із виписки по картці № [NUMBER] , наданої АТ «Універсал Банк», за період з 10.06.2024 року по 25.11.2024 року видно, що на вищевказану картку 10.06.2023 року надійшли кошти у розмірі 37000,00 грн. (а.с. 127). Отже, інформація, викладена у вищевказаних довідках ТОВ «Платежі Онлайн» і АТ «Універсал Банк» співвідноситься з інформацією, викладеною у кредитному Договорі. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем за Договором № 502131-КС-001 від 10.06.2024 року загальна сума заборгованості, станом на 14.01.2025 року, становить 133503,26 грн., та складається із заборгованості: по тілу кредиту - 37000,00 грн., процентах - 90953,26 грн. та 5550,00 грн. комісії (а.с. 18-19). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі по тексту Закон). У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. 10.06.2024 року о 09 год. 35 хв. 18 сек. [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9031 Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір та Договір № 502131-КС-001 про надання кредиту від 10.06.2024 року, а о 09 год. 34 хв. 39 сек. одноразовим ідентифікатором UA-8437 Паспорт споживчого кредиту, які містять умови кредиту (а.с. 21-23, 24-28, 34-38). Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач акцептуючи пропозиції ТОВ «Бізнес Позика», використовуючи цифровий підпис за допомогою одноразових ідентифікаторів UA-9031 та UA-8437, приєднався до правил надання коштів у позику, визнав та погодився на запропоновані кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів. Таким чином, кредитний договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та кредитором не було б укладено. Отже, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, оскільки кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, наявність якого, разом з електронним підписом кредитора, підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, та те, що позичальник всі умови договору цілком зрозумів та своїм підписом письмово це підтвердив. При цьому, скріплюючи договір електронним підписом, сторони діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Оцінюючи твердження [PERSON] про повідомлення своїх персональних даних третім особам з метою влаштування на роботу, як на доведення факту неукладення кредитного договору, суд наголошує на такому. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61 -16504св 18) вказану правову позицію підтримав. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені». Під час судового розгляду було достеменно встановлено, що користувач своїми діями сприяв незаконному використанню ПІН-коду та іншої персональної інформації, яка надала змогу ініціювати третій особі укладення кредитного договору, тобто має місце вина [PERSON] , як підстава покладення на неї цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню підлягають і понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved