Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір № 77533746. Договором передбачені всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Згідно з п. 1 договору Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно з графіком платежів, або достроково. Відповідно до п. 2.1. сума позики становить 7786,00 грн. Відповідно до п. 2.3. договору процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,6 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 5.2. договору Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету (надалі «Правила»), розміщені за посиланням https: //mycredit.ua/ua/documents-licеnse/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з п. 12. Договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77533746. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77533746. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №77533746. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №77533746 від 13.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 17364,24 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7786,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9435, 76 грн, інфляційні збитки - 124,57 грн, нараховані 3% річних - 17,91 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 77533746 від 13.09.2021 у розмірі 17364,24 грн, та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Позовна заява надійшла до Куликівського районного суду Чернігівської області 30.12.2024. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13.01.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача до суду. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, у розмірі заборгованості за тілом кредиту 7786,00 грн, заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу та спросила звільнити її від сплати судового збору як учасника бойових дій. Факт отримання кредиту за договором, укладеним у електронній формі не заперечувала, однак пояснила, що брала ще один мікрозайм, тому не пам`ятає, за яким конкретно кредитом вона виплачувала заборгованість. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого: 13.09.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики (ануїтет) № 77533746, за умовами якого сума позики склала 7786,00 грн, строк позики 64 дні, процентна ставка базова фіксована 0,6%, пеня 2,70% (не застосовується в період карантину), орієнтована загальна вартість позики 13328,76 грн. Згідно з графіком платежів, відповідачка мала на погашення позики внести чотири платежі з інтервалом 16-17 днів по 3332,19 грн. Аналогічні відомості зазначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит до договору № 77533746 від 13.09.2021. Договір підписаний електронним підписом [PERSON] , одноразовим ідентифікатором 9RI8L4SM61. Примірник наданого суду договору № 77533746 від 13.09.2021 складає 20 пунктів та не містить умови про нарахування відсотків за договором позики понад 64 дні та про строк дії договору понад 65 дні (а.с. 17). Детальні умови надання грошових коштів у позику передбачені Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 19-24). Факт перерахування коштів [PERSON] у розмірі 7786,00 грн від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджений довідкою ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПЕРС» з зазначенням номера платежу та скороченого номера банківської картки [PERSON] (а.с. 25). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 27.01.2022 загальна заборгованість за кредитом становить 17221,76 грн, з них залишок 7786,00 грн, проценти 9435,76 грн, проценти нараховані за 76 днів, до 27.11.2021 (а.с. 27-28). Згідно з договором факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалось відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язався здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право вимоги до боржників, що належіть клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 32-34). [PERSON] значиться у реєстрі боржників до договору факторингу № 127/01/2022 за № 6818 (а.с. 35-36, 37). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 38-39). [PERSON] значиться у реєстрі боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 за № 69175 (а.с. 42-43). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаними договорами. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] , наявна заборгованість у розмірі 17364,24 грн. з розрахунку вбачається, що сума заборгованості, визначена ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» збільшилась на 3% річних за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 у розмірі 17,91 грн та на 124,57 грн інфляційних втрат за лютий 2022 року (а.с. 30). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, матеріалами справи підтверджується, що 13.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладений договір позики (ануїтет) № 77533746, в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку позики, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Однак, заборгованість за договором позики, заявлена до стягнення позивачем, в частині стягнення процентів за користування позикою перевищує розрахункову величину загальної вартості кредиту та нарахована більш ніж за 64 дні, визначені договором, строк нарахування відсотків склав 71 день, тобто на думку суду, визначений довільно і співпав з датою першого договору факторингу за цим договором позики. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). З огляду на вказане, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» нарахувало проценти за користування позикою поза строком дії договору позики безпідставно. Строк дії договору позики - 64 дні, після настання відповідної дати право позикодавця на нарахування процентів за користування позикою припинилося. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга та третя статті 6 ЦК України). Оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (в тому числі, за прострочення заборгованості) припиняється, тому відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає саме за ст. 625 ЦК України. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з розміру відсотків, визначених графіком платежів на строк позики, що становить 5542,76 грн та узгоджується з вищезазначеною позицією ВП Верховного Суду (справа № 202/4494/16-ц). Інфляційні втрати, які нараховані за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 складають 124,57 грн (7786 x 101,600%/ 100% - 7 786). Три проценти річних від простроченої суми, які нараховані за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 складають 17,91 грн (7786 x 3% x 28:365). Таким чином, сума боргу відповідача з урахуванням відсотків, інфляційних втрат та трьох процентів річних складає: 13471,24 грн та підлягає задоволенню на вказану суму. Від спрати судового збору [PERSON] звільнена як учасник бойових дій, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 03.07.2024 по справі № 567/79/23 (а. с. 72). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, за змістом ст. 141 ЦПК та положень Закону України «Про судовий збір», у випадку задоволення позовних вимог обов`язок зі сплати судового збору покладається на відповідача, але авансується за рахунок позивача. Частиною 6 статті 141 ЦПК передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, Таким чином, обов`язок відповідача з часткового відшкодування позивачу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» переходить до держави і має бути здійснений у встановленому законом порядку в розмірі 1879,30 грн пропорційно задоволеним вимогам (77,58%). Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. На підтвердження цих витрат надані Договір про надання правової допомоги від 04.10.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] , тарифи на послуги фізичної особи - підприємця [PERSON] , заявка про надання юридичної допомоги та платіжна інструкція про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» [PERSON] 117000,00 грн. за надання правової допомоги за вказаним договором (а.с. 11-16). Відомості про те, що [PERSON] є адвокатом та ордер на його ім`я у матеріалах справи відсутні. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21 від 13 липня 2022 року, ..."відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання недійсним кредитного договору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів". Справа № 496/3134/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 496/3134/19 є малозначною у силу вимог закону. Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Отже, у малознічній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття "надання професійної правничої допомоги" не тотожне поняттю "представництво особи в суді". Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України". Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 13471,24 грн, судові витрати, заявлені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: partial