Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, далі-ГУ ПФУ в Миколаївській області) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача , надмірно виплачену пенсію за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону № 1058. 25.12.2015 Відповідач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви Відповідачем було надано, зокрема, виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 369567, виданою 15.12.2015 терміном по 31.12.2016. В подальшому пенсія поновлювалася на основі виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії. Зокрема, згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 561027, виданою 04.11.2019, нарахування та виплату пенсії Відповідача поновлено терміном по 31.10.2020. Після закінчення встановленого терміну подовження виплати пенсії проводилося на підставі пункту 14-6 та 14-6.1 Розділу XV Закону № 1058 з 01.11.2020 по 31.05.2022. 29.04.2022 до територіального органу Пенсійного фонду України надійшов лист міжрайонного Металургійного МСЕК м. Кривий Ріг від 26.04.2022 № 22/571, відповідно до якого при повторному переогляді Відповідача не визнано особою з інвалідністю. Пенсія Відповідача станом на 01.05.2022 складала 1934,00 грн, що підтверджується Рішенням про перерахунок пенсії від 14.03.2022.Відповідач був ознайомлений з обов`язком повідомити Позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зокрема, про факт не визнання особою з інвалідністю під час повторного огляду, про що зазначено в заяві про призначення пенсії від 25.12.2015. Таким чином, Відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про факт не визнання особою з інвалідністю під час повторного огляду, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено Відповідачу пенсію по інвалідності за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн. Листом від 04.10.2024 № 1400-0403-8/81317 Відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 1934,00 грн. Відповідач в добровільному порядку кошти на рахунок управління не повернув, відтак розмір надміру виплаченої пенсії станом на дату подання позовної заяви складає 1934,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином., але в поданій до суду позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовну заяву, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений в порядку\~ ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позов у відповідності до ст. 278 ЦПК України у наданий судом строк та клопотань про розгляд справи без його участі не подав. З гідно з положеннями ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону № 1058. 25.12.2015 Відповідач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви Відповідачем було надано, зокрема, виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 369567, виданою 15.12.2015 терміном по 31.12.2016. В подальшому пенсія відповідачу поновлювалася на основі виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії. Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 561027, виданою 04.11.2019, нарахування та виплату пенсії Відповідача поновлено терміном по 31.10.2020. Після закінчення встановленого терміну подовження виплати пенсії проводилося на підставі пункту 14-6 та 14-6.1 Розділу XV Закону № 1058 з 01.11.2020 по 31.05.2022. 29.04.2022 до територіального органу Пенсійного фонду України надійшов лист міжрайонного Металургійного МСЕК м. Кривий Ріг від 26.04.2022 № 22/571, відповідно до якого при повторному переогляді Відповідача не визнано особою з інвалідністю. Пенсія Відповідача станом на 01.05.2022 складала 1934,00 грн, що підтверджується Рішенням про перерахунок пенсії від 14.03.2022. Відповідач був ознайомлений з обов`язком повідомити Позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зокрема, про факт не визнання особою з інвалідністю під час повторного огляду, про що зазначено в заяві про призначення пенсії від 25.12.2015. Таким чином, Відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про факт не визнання особою з інвалідністю під час повторного огляду, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено Відповідачу пенсію по інвалідності за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн. Листом від 04.10.2024 № 1400-0403-8/81317 Відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 1934,00 грн. Відповідач в добровільному порядку кошти на рахунок управління не повернув, відтак розмір надміру виплаченої пенсії станом на дату подання позовної заяви складає 1934,00 грн. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особа з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особа з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою. Відповідно до ст. 35 Закону № 1058 у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Відповідно до пункту 14-6 Розділу XV Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Відповідно пункту 14-6.1. розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, зокрема, для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду. Згідно із ст. 102 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частинами 1 та 4 ст. 103 Закону № 1788 встановлено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Суд\~вважає,\~що відповідач\~був зобов`язаний\~повідомити Управління\~про обставини,\~що спричиняють\~припинення виплати\~пенсії ( при повторному переогляді Відповідача не визнано особою з інвалідністю),\~це призвело\~до безпідставного\~одержання [PERSON] пенсії за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., оскільки відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростували позовні вимоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню надміру виплачена пенсія за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 у сумі 1934,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved