Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

17 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 05 вересня 2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 18 жовтня 2018 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ним та відповідачкою розірвано. 28 грудня 2018 року відповідачка уклала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації зроблений відповідний запис за № 1044. Під час реєстрації шлюбу відповідачка змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на його користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачкою малолітній [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом з ним. Відповідачка після розірвання шлюбу фактично ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема: не цікавиться здоров`ям малолітнього [PERSON] та його успіхами у навчанні, не піклується про його духовний та фізичний стан, не забезпечує необхідними продуктами харчування, медичним лікуванням. Фактично малолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача. З огляду на викладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 червня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2024 року за клопотанням позивача витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону громадянкою України [PERSON] за період з 01 січня 2020 року по 02 липня 2024 року. 05 вересня 2024 року на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Варналій К.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначила, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Зауважила на тому, що позивач чинив перешкоди у спілкуванні відповідачки з малолітнім сином, неодноразово провокував сварки, тим самим сприяв становленню негативного ставлення дитини до матері. Відповідачка неодноразово передавала грошові кошти, речі та одяг для дітей. Зауважила на тому, що старший син сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , починаючи з січня 2024 року проживає разом з відповідачкою у Чехії. Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, не надав жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка вчиняє протиправну поведінку щодо малолітньої дитини. При цьому, стосовно відповідачки не було винесено жодного попередження про неналежне виконання батьківських обов`язків, її поведінка не була предметом розгляду компетентних органів, а її фізична відсутність на території України не є підставою для позбавлення батьківських прав. Просила взяти до уваги ту обставину, що стосовно відповідачки у Єдиному реєстрі боржників відсутні відомості про те, що у неї є заборгованість зі сплати аліментів, що свідчить про регулярне матеріальне забезпечення дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватися у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий буде застосований в інтересах дітей. З огляду на викладене відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. 13 вересня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що посилання сторони відповідача на те, що він чинив перешкоди відповідачці у спілкування з малолітню дитиною, є необґрунтованими. У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала позовна заява [PERSON] про усунення перешкод батьком у спілкуванні та вихованні дітей. 29 жовтня 2019 року від нього, як відповідача у справі, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги [PERSON] визнав частково та просив визначити спосіб захисту у редакції, що була запропонована [PERSON] 07 листопада 2019 року від [PERSON] надійшла заява про залишення позову про усунення перешкод батьком у спілкуванні та вихованні дітей без розгляду. Викладені обставини свідчать проте, що він жодним чином не перешкоджав відповідачці у налагодженні стосунків з дітьми, які зіпсувалися після того, як відповідачка у 2018 року переїхала з новим чоловіком до м. Сєвєродонецьк. З приводу тверджень сторони відповідача про надання грошової допомоги на утримання дітей, зазначив, що долучені до відзиву на позовну заяву квитанції про перерахування грошових коштів є неналежними доказами у розумінні ст. 77-80 ЦПК України, оскільки в них відсутня інформація про одержувача грошових коштів, а також призначення платежу, а тому вони не можуть підтверджувати факт надання відповідачкою грошових коштів на утримання дітей. Відповідно до наданих стороною відповідача квитанцій загальна сума перерахованих коштів за період з 01 березня 2022 року по 01 вересня 2024 року складає 8200 грн, з урахуванням того, що на утриманні перебуває дві дитини, тобто грошове забезпечення на кожну дитину становить 4100 грн. 01 березня 2022 року у зв`язку з військовою агресією відповідачка виїхала закордон та з того часу жодного разу не перетинала кордон України, що свідчить про небажання відповідачки бачитися з малолітнім [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року ухвалено стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму. Вказане рішення було передано на примусове виконання, однак на прохання відповідачки про відкликання виконавчого листа у зв`язку з відсутністю у неї постійного та стабільного доходу, він звернувся до виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого листа. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року за клопотанням позивача витребувано з Комунального закладу «Харківський ліцей № 4 Харківської міської ради інформацію щодо участі [PERSON] у навчальному процесі [PERSON] , [INFO] , та у його вихованні. 08 листопада 2024 року на адресу суду від представника третьої особи - Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких зазначено, що Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. До заяви доданий висновок № 434 від 06 листопада 2024 року Департаменту служб у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] 26 листопада 2024 року на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Василець В.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що відповідачка не ухилялася від участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а позивач неодноразово перешкоджав відповідачці у спілкуванні з малолітнім [PERSON] . Відповідачка неодноразово перераховувала грошові кошти на утримання спільної дитини, що підтверджується відповідними квитанціями. [PERSON] мала бажання спілкуватися з дитиною та виконувати свої батьківські обов`язки, а також брати участь у підготовці дитини до самостійного життя, у здобутті дитиною повної середньої освіти. Однак реалізувати вказані обов`язки відповідачка, як матір, не змогла у зв`язку з тим, що позивач перешкоджав їй у здійсненні нею покладених законодавством обов`язків. З метою припинення здійснення перешкод з боку позивача щодо виконання відповідачкою батьківських обов`язків з виховання спільної дитини відповідачка звернулася з відповідним позовом до Київського районного суду м. Харкова. Крім того, відсутня інформація щодо фактів жорстокого поводження з дитиною з боку відповідачки, а також відсутні факти вчинення домашнього насилля відповідачкою щодо дитини. У даному випадку факт умисного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відсутній. Сторона відповідача категорично не погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Задоволено клопотання позивача та представника відповідача про допит свідків, клопотання відповідача про опитування малолітнього [PERSON] 12 лютого 2025 року на адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких зазначив доводи, викладені у відповіді на відзив. Позовні вимоги просив задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка та представник відповідачки у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили. Суд враховує, що представнику відповідачки - адвокату Василець В.В. була надана можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак з незалежних від суду причин представник відповідача жодного разу не взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів. Представник третьої особи Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. у підготовче судове засідання не з`явився, у поясненнях третьої особи щодо позову від 08 листопада 2024 року просив розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази та показання свідків, вислухавши думку дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 18 жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 вересня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 1594, розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. 28 грудня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 грудня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 1044. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 16 січня 2020 року Київським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист № 953/21924/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , починаючи щ 06 листопада 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Зі змісту постанови головного державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єрьоменко О.О. від 18 серпня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу вбачається, що виконавчий лист № 953/21924/19, виданий 28 листопада 2019 року повернутий стягувачу - [PERSON] на підставі його заяви про повернення виконавчого документа. Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16 травня 2024 року [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20 січня 1995 року, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі змісту акту обстеження умов проживання, складеного членами комісії Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради від 23 травня 2024 року вбачається, що з метою вивчення умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання задовільні. Квартира розташована у будинку з усіма зручностями: централізоване опалення, водо-, газо-, електропостачання, каналізація. В квартирі чисто, прибрано, є необхідні меблі та побутова техніка. Для малолітнього [PERSON] виділена окрема кімната. В кімнаті є спальне місце, два стола , комп`ютер, спортивний куточок, шафа для речей. За вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стосунки у сім`ї доброзичливі, спокійні. З характеристики, складеної 29 травня 2024 року директором КЗ «Харківський ліцей № 4 Харківської міської ради» Черевань І. на [PERSON] , [INFO] , учня 6-А класу КЗ «Харківський ліцей № 4 Харківської міської ради», який мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] навчається в ліцеї з 1 класу. За час навчання зарекомендував себе як учень з достатнім та високим рівнем навчальних компетентностей, має високий рівень здібностей. Навчається в повну міру, сумлінно виконує завдання. Має навички роботи у групах, активно їх реалізовує. Учень бере активну участь в освітньому процесі. Батько приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню сина. Відповідно до довідки, виданої директором КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» Харківської міської ради Хижняк В. М. № 737/0/567-24 від 25 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом фахівців поліклініки. За інформацією лікаря-педіатра за вказаною адресою хлопчик проживає разом з батьком - [PERSON] . Вихованням неповнолітнього [PERSON] та забезпеченням йому належного догляду займається батько. Амбулаторні прийоми лікаря дитина відвідує також у супроводі батька. Останній візит - 17 вересня 2024 року. Рекомендації батька виконує в повному обсязі. Як вбачається, з наданої директором КЗ «Харківський ліцей № 4 Харківської міської ради» Черевань І. інформації на виконання ухвали суду від 14 жовтня 2024 року, [PERSON] , мати [PERSON] , учня 7-А класу, починаючи з 2019 року до закладу освіти не з`являлася, батьківські збори не відвідувала. Інформація стосовно того, чи брала [PERSON] участь у навчальному процесі та вихованні сина, чи приділяла увагу його навчанню та вихованню, відсутня і не може бути надана. Зі змісту характеристики, складеної директором ТОВ «ВКП «ПРОТЕК» [PERSON] № 17-24 від 10 червня 2024 року вбачається, що [PERSON] , має вищу освіту, є інженером-теплотехніком за фахом, оператор верстатів з програмним керуванням, працює на підприємстві з вересня 2018 року. Службові інструкції виконує сумлінно. Систематично працює над підвищенням свого теоретичного та практичного рівня. Самокритичний, визнає власні упущення. Бере активну участь у громадському житті підприємства. Дисциплінарних або інших попереджень на адресу [PERSON] не зафіксовано. Працівник зарекомендував себе як приємний у спілкуванні та відвертий у відносинах як з керівництвом так і всім колективом. Відповідно до довідки про доходи № 4/05-24 від 29 травня 2024 року, [PERSON] працює у ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Протек» на посаді оператора верстатів з програмним керуванням. Дохід [PERSON] за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року складає 44 500 грн. Згідно з інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № б/в від 26 липня 2024 року, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] у період з 01 січня 2020 року по 02 липня 2024 року у Базі даних не виявлено. З долучених відповідачем до матеріалів справи квитанцій вбачається, що 16 жовтня, 29 грудня 2022 року та 10 січня 2024 року, [PERSON] здійснювала перерахування грошових коштів у загальному розмірі 8200 грн. З долучених до справи матеріалів вбачається, що у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод батьком у спілкуванні та вихованні дітей. Вказана позовна заява ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року залишена без розгляду на підставі заяви [PERSON] долученого до матеріалів справи відзиву на позовну заяву про усунення перешкод батьком у спілкуванні та вихованні дітей вбачається, що [PERSON] просив частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визначити спосіб участі у вихованні синів: [PERSON] та [PERSON] таким чином: перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, перша, третя неділя місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин самостійно з [PERSON] з дітьми без участі батька [PERSON] чи інших родичів. Зі змісту висновку Департаменту служб у справах дітей № 434 від 06 листопада 2024 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слідує, що малолітній [PERSON] мешкає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені належні умови проживання. Батько [PERSON] працює, матеріально забезпечений. Мати [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться навчанням та станом здоров`я дитини, матеріально не утримує, на співбесіду до Департаменту не з`явилась, надала письмові пояснення. На співбесіді малолітній [PERSON] повідомив, що мати не приймає участі у його вихованні та житті, він з нею не спілкується. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР було розглянуто питання щодо позбавлення матері [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Враховуючи інтереси дитини, рекомендації Комісії, положення СК України, Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідачки є ухилення її від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд встановив, що відповідачка з початку повномасштабного вторгнення РФ виїхала та проживає закордоном, за цей час до України жодного разу не приїздила. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає разом зі своїм батьком. Вихованням малолітнього [PERSON] займається виключно його батько - [PERSON] , піклується про його духовний та фізичний розвиток, здоров`я, а також забезпечує всім необхідним. Матір малолітнього [PERSON] з 2018 року участь у вихованні, розвитку та забезпеченні дитини не приділяє, успіхами дитини у навчанні не цікавиться, батьківські збори не відвідує, 3 2022 року виїхала за кордон та жодного разу до України з метою відвідування сина [PERSON] не приїжджала. Крім того, свідки повідомили, що повнолітній син [PERSON] також виїхав за кордон, але мешкає самостійно, не з матір`ю. У судовому засіданні суд за згодою присутніх сторін заслухав думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який в силу свого віку та рівня розвитку цілком розуміє обставини справи та під час опитування судом повідомив, що його вихованням займається батько, якого він дуже любить, вони мешкають разом з батьком, бабусею та дідусем. З матір`ю він давно не бачився, вона виїхала та мешкає за кордоном. Зазначив, що вона жодних подарунків на свята йому не передає, дуже рідко телефонує йому, однак жодного бажання спілкуватися та бачитись з нею він не має. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування малолітньої дитини; не спілкується з малолітнім [PERSON] в обсязі, необхідному для його нормального розвитку; як мати не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, не надає матеріальну допомогу у розмірі, необхідному для дітей відповідного віку. Суд дослідив надані представником відповідачки квитанції про перерахування коштів, але жодних відомостей про одержувача та їх призначення квитанції не містять, крім того у судовому засіданні позивач не підтвердив їх отримання. Посилання представника відповідачки про те, що повернення виконавчого листа про стягнення з неї аліментів за заявою позивача свідчить про добровільне надання нею матеріальної допомоги на дітей, суд відхиляє, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту матеріального утримання дитини вона не надала. Суд приймає до уваги той факт, що з початку повномасштабного вторгнення РФ позивачки виїхала за кордон, але малолітню дитину залишила у м.Харкові, яке постійно перебуває під обстрілами, за три роки не намагалась вивезти дитину у безпечне місце та навіть не приїхала з нею побачитись. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, без поважних причин залишивши його без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, не надала жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Суд враховує те, що відповідачка та її представники жодного разу не брали участь у судових засіданнях, маючи при цьому бути присутніми у судових засіданнях у режимі відеоконференції. Крім того, сторона відповідача під час розгляду справи заявляла клопотання про виклик та допит свідків, яке ухвалою суду було задоволено, але заявлені стороною відповідача свідки у судове засідання не прибули, будь-яких відомостей щодо причини їх не прибуття суду не повідомлено. Суд також бере до уваги наданий Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору оцінює як обставину, що має істотне значення ставлення малолітнього [PERSON] до матері, з якою він не хоче спілкуватись та бачитись. Аналізуючи обставини справи, враховуючи свідоме нехтування відповідачкою, яка в силу положень діючого законодавства України зобов`язана здійснювати захист інтересів дитини, виконанням батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, щодо малолітнього сина [PERSON] впродовж тривалого часу, суд вважає, що у даному випадку позбавлення батьківських прав відповідачки є можливим та доцільним. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дитини, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дітей. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та матір`ю зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідачки, позбавлення її батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїм материнськими обов`язками щодо дитини впродовж тривалого часу є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved