Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що 04.07.2016 року уклала шлю з [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №11. На даний час вони перебувають на стадії розірвання шлюбу. За час шлюбу ними за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2017 року за № 500 був придбаний житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,25 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 1822382801:01:004:0012 за договором купівлі-продажу від 10 серпня 2017 року за № 501. Спірний житловий будинок та земельна ділянка були придбані за спільні кошти під час перебування у шлюбі. Покупцем в договорі купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки вказано відповідача - [PERSON] . Згоди між ними щодо поділу житлового будинку та земельної ділянки не досягнуто, у добровільному порядку поділити майно відповідач відмовляється, в зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду. Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Просить визнати об`єктом права спільної сумісності власності подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Визнати об`єктом права спільної сумісності власності подружжя [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,25 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - 1822382801:01:004:0012, що знаходиться по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,25 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - 1822382801:01:004:0012, що знаходиться по [ADDRESS] . Понесені судові витрати просить стягнути з відповідача [PERSON] . 10.01.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком надсилалась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя, який регулюється нормами цивільного та сімейного законодавства, а саме положеннями ст.ст.368, 372 ЦК України та ст.ст.60, 70-71 СК України. Сторони з 04.07.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2024 року у цивільній справі №279/8298/23. В період шлюбу сторонами придбано житловий будинок [ADDRESS] із надвірними будівлями та присадибну земельну ділянку, загальною площею 0,25 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1822382801:01:004:0012, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок і присадибна земельна ділянка придбані на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, договору купівлі- продажу земельної ділянки, які були посвідчені приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневичем С.О. 10.08.2017 року, зареєстровані в реєстрі за №500 та №501. Покупцем у даних договорах зазначено одноособово [PERSON] . Зі змісту договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки слідує, що житловий будинок, побудований з дерева, має загальну площу 57,4 кв.м., житлову площу 25,9 кв.м., позначений в плані літерою (А), до якого входять надвірні будівлі: літня кухня (Б), сарай (В), навіс (Н), навіс (1Н), навіс (2Н), навіс (3Н), колодязь (К), огорожа (№Т). Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, якій присвоєно кадастровий номер: 1822382801:01:004:0012, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~ З п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя слідує, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.\~ Згідно ст.ст.70, 71 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, виділивши кожному із сторін по 1/2 частці майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved