Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 18.11.2024 представник позивача Ясинецький О.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Ян» приватного підприємства «Ян» (далі\~ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян») про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» від 02.12.2021 [PERSON] з 03.12.2021 призначено на посаду директора з окладом згідно штатного розпису. Відповідно до довідки №21 від 01.08.2024, виданої [PERSON] , заборгованість по нарахованій заробітній платі становить 270 162,13 грн. станом на 01.08.2024. Згідно з виписки Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником (директором) ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» є [PERSON] з 17.09.2024. Таким чином, з 03.12.2021 по 17.09.2024 [PERSON] перебував у трудових відносинах з підприємством ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян». Однак, в довідку не включений період щодо сплати заборгованості по заробітній платі з 02.08.2024 по 17.09.2024. ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» не сплачено позивачу в день звільнення 161\~487,13 грн. заробітна плата по 01.08.2024, 17\~485,13 грн. компенсація за невикористану відпустку при звільненні, 22 500,00 грн. заробітна плата з 02.08.2024 по 17.09.2024. 16.10.2024 надіслано відповідачу претензію про сплату заборгованості в розмірі 201 472,26 грн. Однак відповідачем не надано відповідь на зазначену претензію. Разом з тим, у зв`язку із тим, що відповідач не виплатив йому заробітну плату у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, то відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Вказує, що за період з 19.09.2024 по 18.11.2024 сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку відповідач зобов`язаний виплатити згідно вимог ст. 117 КЗпП України становить 15 357,02 грн. За наведених обставин, просить стягнути з відповідача ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 161 487,13 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 17\~485,13 грн., заборгованість по заробітній платі за період з 02.08.2024 по 17.09.2024 - 22\~500,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 357,02 грн, пені за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі 8754,38 грн, інфляційні втрати за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі 6\~648,58 грн, 3% річних за несвоєчасну оплату заборгованості - 1\~010,12 грн, витрати позивача на правничу (правову) допомогу адвоката 30\~000,00 грн. 06.12.2024 представником відповідача Засульською Л.М. подано відзив на позовну заяву, у якому вона позовні вимоги вважає такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. При цьому вказала, що трудові відносини між [PERSON] та ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» були припиненні, останнім робочим днем позивача на посаді директора за сумісництвом вважається 06.09.2024 згідно з його наказу. Право розпорядження грошовими коштами, банківськими рахунками, а також право накладення електронного підпису належало виключно директору ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» Довганю А.М. Позивач сам міг провести повний розрахунок з усіма належними йому виплатами у зв`язку із звільненням, однак цього не зробив, інші працівники не мали ні юридичних повноважень, ні технічних можливостей для проведення розрахунку з [PERSON] . З 07.09.2024 до 26.09.2024 директор ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» був відсутній. Згідно з рішенням засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» на посаду директора 27.09.2024 призначено Засульську Л.М. Штатний розпис в період перебування на посаді директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» [PERSON] ним не затверджувався. Вимогу позивача про стягнення з ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» заробітної плати за період 02.08.2024 по 17.09.2024 в сумі 22\~500,00 є неправомірною. Оскільки, з 01.04.2024 оплата посади директора була переведена на тарифну ставку в розмірі 43,00 грн за годину, з графіком трудового розпорядку дві години на місяць. Тобто з 01.04.2024 будь-які грошові обрахунки пов`язані з трудовими відносинами з [PERSON] повинні обраховуватися на ставці 86,00 грн заробітної плати за місяць. Вимоги позивача щодо 3% річних в розмірі 1\~010, 12 грн, інфляційних втрат - 6\~648,58 грн, пені - 8\~754,38 грн є безпідставними, оскільки застосування даних стягнень до трудових відносин суперечить закону. З огляду на наведене, просить в частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати за період 22.08.2024 по 17.09.2024 в сумі 22\~500,00 грн, пені - 8\~754,38, суми інфляційних втрат - 6\~648,58, 3% річних - 1\~010,12 грн., середнього заробітку за час затримки - 15\~357,02 відмовити повністю, зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 500,00 грн. Разом із відзивом відповідачем подано заяву про розстрочення виконання судового рішення терміном на 12 місяців, у зв`язку із перебуванням підприємства у скрутному становищі. У заяві від 16.12.2024 представник позивача у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення відмовити. Відповідь на відзив позивач, представник позивача не подавали. Представник відповідача у заяві від 13.02.2025 вказала, що у довідці від 02.12.2024 №23 допущені помилки і правильні дати слід уважати 30.11.2021, 02.12.2021, контракт з [PERSON] не укладався, заява [PERSON] від 23.08.2024 про звільнення відсутня. До заяви долучено, зокрема, рішення №24 учасника (засновника) ПП «Ян» від 30.11.2021, наказ №ЯН0034-98 від 02.12.2021 про прийняття на роботу, рішення №26 засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» від 13.09.2024, копію статуту ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян», затверджена рішенням засновника ПП «Ян» №15 від 25.02.2020. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області 21.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 29.01.2025 у відповідача було витребувано копії документів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 30.11.2021 [PERSON] подав заяву про прийняття його на посаду директора (за сумісництвом) ДП «АФ «Ян» ПП «Ян». 30.11.2021 рішенням №24 учасника (засновника) приватного підприємства «Ян» призначено на посаду директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» [PERSON] з 02.12.2021 на підставі заяви про прийняття на роботу. Наказом ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» від 02.12.2021 [PERSON] з 03.12.2021 призначено на посаду директора з окладом згідно штатного розпису (а.с. 17). Відповідно до довідки №21 від 01.08.2024, виданої [PERSON] , заборгованість по нарахованій заробітній платі становить 270 162,13 грн. станом на 01.08.2024 (а.с. 21). 04.09.2024 позивачу було виплачено заробітну плату за травень-червень 2022 року у розмірі 24\~150,00 грн, 05.09.2024 за липень-листопад 2022 року 54\~337,50 грн, 14.09.2024 за листопад 2022 року січень 2023 року 30\~187,50 грн (а.с. 22-24). 06.09.2024 [PERSON] підписав наказ про складання повноважень директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» з 06.09.2024 включно у зв`язку із звільнення за угодою двох сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 25). 13.09.2024 рішенням №26 засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» вирішено припинити повноваження [PERSON] на посаді директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» з 06.09.2024 на підставі його заяви про звільнення. У рішення вказано, що поточне управління господарською діяльністю та ведення справами ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» передано ПП «Ян» згідно укладеного договору управління, на підписання вказаного договору зі сторони ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» уповноважено [PERSON] ; на внесення вказаних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважено Засульську Л.М. Відомості про зміну керівника у ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» в Єдиний державний реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником (директором) внесено 17.09.2024 (а.с. 13). Позивач вважає, що з 03.12.2021 по 17.09.2024 перебував у трудових відносинах з підприємством ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян». Просить стягнути з відповідача ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 161 487,13 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 17\~485,13 грн, заборгованість по заробітній платі за період з 02.08.2024 по 17.09.2024 - 22\~500,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 357,02 грн (з розрахунку заробітної плати 15\~000,00 грн за лютий-березень 2024 року, середньоденна заробітна плата 357,14 грн, кількість робочих днів затримки при звільненні 43 дні з 19.09.2024-18.11.2024), пені за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі 8 754,38 грн, інфляційні втрати за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі 6\~648,58 грн, 3% річних за несвоєчасну оплату заборгованості - 1\~010,12 грн. У довідці ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» від 10.02.2025 №10 вказано, що [PERSON] працював на посаді директора по сумісництву згідно із заявою від 30.11.2021 та наказу №11 від 02.12.2021. На даний час заборгованість по нарахованій заробітній платі становить 179\~359,14 грн, в т.ч. заборгованість по заробітній платі станом на 31.03.2024 161\~487,13 грн (нарахована на підставі наказу (розпорядження) №ЯН0034-98 від 02.12.2021 0,5 окладу за сумісництвом 15\~000,00 грн); заборгованість по заробітній платі за квітень-серпень 2024 року 386,40 грн (донараховано по 2 години мінімальної погодинної зарплати 43,00 грн/год у зв`язку з призупиненням виробництва); заборгованість щодо компенсації за невикористану щорічну відпустку 17\~485,61 грн (дата звільнення 06.09.2024). Рішенням учасника (засновника) ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» - ПП «Ян» в особі директора Шведюка Л.Г. від 26.02.2024 затверджено, що з 01.04.2024 тарифна ставка директору за сумісництвом ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» становить 43,00 грн за годину; встановлено, що з 01.04.2024 трудовий розпорядок для директора підприємства дві години на місяць. 26.09.2024 рішенням №27 засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» - ПП «Ян» в особі директора [PERSON] призначено на посаду директора Засульську Лесю Михайлівну з 27.09.2024 на підставі заяви про прийняття на роботу. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо невиплати роботодавцем -Дочірнього підприємства «Агрофірма «Ян» приватного підприємства «Ян»\~належних звільненому працівникові позивачу сум у строки, визначені законом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ст.43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Нормою ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» установлено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як встановлено ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116\~КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 94 КЗпП України). Статтею 2 Закону України «Про оплату праці»\~визначено таку структуру заробітної плати: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Згідно з пунктом 2.2.12 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, компенсація за невикористану відпустку входить до фонду додаткової заробітної плати. Статтею 83 КЗпП України\~передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно з пунктом 2 Порядку виплата компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Разом з тим, згідно п.п. «б» та «и» п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо) та виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Відповідно до п. 2 Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно з п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. У постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 808/8156/14 зазначено, що в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму визначено без утримання податку. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків. Отже, задовольняючи вимогу про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Щодо вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 13.09.2024 рішенням №26 засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» вирішено припинити повноваження [PERSON] на посаді директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» з 06.09.2024 на підставі його заяви про звільнення. При цьому, у рішення вказано, що поточне управління господарською діяльністю та ведення справами ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» передано ПП «Ян» згідно укладеного договору управління, на підписання вказаного договору зі сторони ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» уповноважено [PERSON] ; на внесення вказаних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважено [PERSON] . Відомості про зміну керівника у ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» в Єдиний державний реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником (директором) внесено 17.09.2024 (а.с. 13). Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 вказав, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ. У строки, встановлені ч. 1 ст. 116 КЗпП України, [PERSON] не виплачено заробітну плату при звільненні, не виплатив її відповідач і на час розгляду справи в суді. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 161 487,13 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 17\~485,13 грн, заборгованість по заробітній платі за період з 02.08.2024 по 17.09.2024 - 22\~500,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 357,02 грн (з розрахунку заробітної плати 15\~000,00 грн за лютий-березень 2024 року, середньоденна заробітна плата 357,14 грн, кількість робочих днів затримки при звільненні 43 дні з 19.09.2024-18.11.2024). У довідці ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» від 10.02.2025 №10 вказано, що [PERSON] працював на посаді директора по сумісництву згідно із заявою від 30.11.2021 та наказу №11 від 02.12.2021. На даний час заборгованість по нарахованій заробітній платі становить 179\~359,14 грн, в т.ч. заборгованість по заробітній платі станом на 31.03.2024 161\~487,13 грн (нарахована на підставі наказу (розпорядження) №ЯН0034-98 від 02.12.2021 0,5 окладу за сумісництвом 15\~000,00 грн); заборгованість по заробітній платі за квітень-серпень 2024 року 386,40 грн (донараховано по 2 години мінімальної погодинної зарплати 43,00 грн/год у зв`язку з призупиненням виробництва); заборгованість щодо компенсації за невикористану щорічну відпустку 17\~485,61 грн (дата звільнення 06.09.2024). Рішенням учасника (засновника) ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» - ПП «Ян» в особі директора Шведюка Л.Г. від 26.02.2024 затверджено, що з 01.04.2024 тарифна ставка директору за сумісництвом ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» становить 43,00 грн за годину; встановлено, що з 01.04.2024 трудовий розпорядок для директора підприємства дві години на місяць. Чинне законодавство покладає на підприємство, установу, організацію прямий обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать як на підставі норм Закону України «Про оплату праці», так і КЗпП України. Судом встановлено, що в день звільнення відповідач не здійснив виплату належних позивачу грошових коштів. Оскільки відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України з вини власника не було виплачено належних звільненому позивачу сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, ураховуючи відсутність підтвердження відповідачем поважних та обґрунтованих підстав затримки розрахунку з позивачем суд вважає,що вимога про стягнення середнього заробітку за період з 17.09.2024 по 18.11.2024 є обґрунтованою. Таким чином, з урахуванням наведеного позов\~ про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні необхідно задовольнити частково та стягнути в користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 161\~960,13 грн (161\~487,13 грн (станом на 31.03.2024), 473,00 грн (за період з 01.04.2024 по 17.09.2024 з врахуванням тарифної ставки 43 грн/год, та трудовий розпорядок для директора підприємства дві години на місяць), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 17.09.2024 по 18.11.2024 в розмірі 172,00 грн, заборгованість щодо компенсації за невикористану щорічну відпустку 17\~485,61 грн. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання податку\~на доходи фізичних осіб й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Суд відхиляє доводи відповідача щодо дій [PERSON] , які можуть містити ознаки кримінального правопорушення, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів відповідачем не надано суду доказів які б підтверджували йе факт, зокрема, акти за результатами інвентаризації, акти службового розслідування, заяви про скоєння кримінального правопорушення, службові записки тощо. Суд відхиляє доводи відповідача щодо то, що [PERSON] , будучи директором підприємства, сам повинен був провести розрахунок, виходячи з такого. Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. Згідно з частинами другою, третьою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. У п.п. 7.1, 7.2.2 статуту дочірнього підприємства «Агрофірма «Ян» приватного підприємства «Ян», затвердженого рішенням засновника ПП «Ян» №15 від 25.02.2020, вказано, що вищим органом управління підприємства є засновник, до виключної компетенції засновника належить: призначення і звільнення (відкликання) директора підприємства, контроль за його діяльністю. Суд зауважує, що у рішенні засновника ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян»№26 від 13.09.2024 вирішено припинити повноваження [PERSON] на посаді директора ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» з 06.09.2024 на підставі його заяви про звільнення; поточне управління господарською діяльністю та ведення справами ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» передано ПП «Ян» згідно укладеного договору управління, на підписання вказаного договору зі сторони ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» уповноважено [PERSON] ; на внесення вказаних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважено Засульську Л.М. Щодо вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України. Отже, приписи цього розділу поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої ЦК України). Тобто, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду\~у постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13 вказала, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 зауважила про те, що приписи частини другої статті 625 ЦК України до трудових правовідносин не застосовується. Трудове законодавство передбачає спеціальні правила відповідальності роботодавця за порушення відповідних норм, зокрема можливість стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, у частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за несвоєчасну оплату заборгованості по заробітній платі 6\~648,58 грн, 3% річних за несвоєчасну оплату заборгованості - 1\~010,12 грн. слід відмовити. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8\~754,38 грн, виходячи з розрахунку подвійної облікової ставки. Водночас, позивач не вказує на підставі яких норм він здійснює відповідне нарахування. Варто зауважити, що у Законі України «Про відповідальність за не своєчасне виконання грошових зобов`язань» вказано, що цей Закон\~регулює договірні\~правовідносини між\~платниками та одержувачами грошових\~коштів щодо\~відповідальності за\~несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені, а тому в цій частині позову слід відмовити. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору про стягнення заробітної плати, а тому з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~796,18 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача Позивач просить стягнути з відповідача 30\~000,00 грн витрат на правничу допомогу, на їх підтвердження долучив до матеріалів справи копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 14.10.2024, акту надання послуг від 15.11.2024, квитанції до прибуткового касового ордера №81 від 15.11.2024, ордера на надання правничої (правової) допомоги від 15.10.2024 (а.с. 7, 29-31). У акті приймання-передачі наданих послуг описано види послуг, час, витрачений на їх надання. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial