Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,67 га без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території Градівської сільської ради Львівського (Городоцького) району Львівської області і належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0089800 від 26.02.1998, у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ ім. Т. Шевченка, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації №589 від 22.07.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1403. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину, звернулась до державного нотаріуса для її оформлення, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила з тих підстав, що нею пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. В інший спосіб, як звернутись до суду, позивачка оформити спадщину не може, просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 08.11.2024 провадження у справі відкрито. В судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивача адвокат Хижак М.А. 14.01.2025 подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника (а.с.20). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 16.01.2025 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Городоцької міської ради (а.с.26-27). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із копії Витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Львівського району (колишня Градівська сільська рада) Львівської області від 28.10.2024, та копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0089800 від 26.02.1998 (а.с.8, 9) видно, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,67 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ ім. Т. Шевченка, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 22.07.1996 №589, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1403. Таким чином, належне на час смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,67 ум.кад.га, входить до складу спадщини після її смерті. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.10) видно, що [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 22.05.2012, копією паспорта позивачки та копією свідоцтва про шлюб, за яким вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » від 02.07.1983 (а.с.6-7, 13-14). Згідно листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравари В.В. № 686/01-16 від 01.11.2024 (а.с.11), [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , оскільки вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний\~строк для\~прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В. не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78986611 від 01.11.2024 (а.с.12). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна своєї матері, але через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved