Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Городіщева Є.О. через систему «Електронний суд» звернулась до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 10\~вересня 2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~(далі\~-\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»)\~та [PERSON] \~укладений кредитний\~договір №\~3969472\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту.\~Позичальник зобов`язався\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування ним. Договір укладено\~в електронному\~форматі відповідно\~до Закону\~України «Про\~електронну комерцію».\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» свої\~зобов`язання за\~договором виконало\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредит в\~розмірі 7000,00\~грн шляхом\~зарахування кредитних\~коштів на\~платіжну картку\~відповідача. 24 травня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №\~24/05/2024 за плату відступило, а ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10 вересня 2023 року№\~3969472 на загальну суму 37700,00 грн, яка складається з: 7000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 30700,00 грн заборгованість по відсоткам. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитом, що становить 46100,00 грн. та складається з 7000,00 грн. - сума кредиту, 30700,00 грн - сума процентів за користування кредитом за первісного кредитора, 8400,00 грн сума процентів за користування кредитом за нового кредитора. Крім того, 21 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальність «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі «АВЕНТУС УКРАЇНА») та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» «укладено електронний договір №\~6987453 про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом від 10 лютого 2022 року №\~53-ОД та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов вказаного кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складала 10\~300,00 грн, строк кредиту 360 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 10300,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Однак, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав в повному обсязі. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №\~27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема і за вище вказаним кредитним договором у розмірі 15911,72 грн, з яких: сума заборгованості\~за тілом кредиту 8284,49 грн, сума заборгованості за процентами 7627,23 грн. Оскільки сума заборгованості не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 25803,32 грн, з яких сума заборгованості\~за тілом кредиту 8284,49 грн, сума заборгованості за процентами 7627,23 грн та 9891,60 грн процентів, нарахованих позивачем. Враховую зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 71903,32 грн заборгованості, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 грудня 2024 року вказана позовна заява (справа №\~438/2276/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою від 2 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №\~438/2276/24. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 23 січня 2025 року. Судове засідання 23 січня 2025 року не відбулось у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкладено судове\~засідання у\~розгляді цивільної\~справи №\~438/2276/24 на 4 лютого 2025 року. Задавлено клопотання представника позивача, Городніщевої Є.О., про витребування доказів. Судове засідання 4 лютого 2025 року не відбулось у зв`язку з неявкою сторін. Розгляд справи призначено на 18 лютого 2025 року. Представник позивача 18 лютого 2025 року направила через систему «Електронний суду» заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Конверти з рекомендованими повідомленнями з судовими повістками про судові засідання, призначені на 23 січня, 4 та 18 лютого 2025 року, направлене на адресу [PERSON] повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~3969472 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т756 10 вересня 2023 року. Крім того, відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який також підписав шляхом вчинення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т756. Відповідно до умов вказаного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язались надати відповідачу грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Загальний розмір кредиту склав 7000,00 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (далі Графік платежів) (пункт 1.3 договору). Відповідно до пункту 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,50% в день та застосовується на таких умовах Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57400,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 54250,00 грн (пункт 1.6 договору). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки №\~ [NUMBER] . Дати надання кредиту 10 вересня 2023 року або 11 вересня 2023 року. З пункту 9.9 договору вбачається, що відповідач підтвердив, що перед укладенням цього договору була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в частинах 1, 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. На виконання кредитного договору від 10 вересня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перерахувало кошти в сумі 7000,00 грн на банківську картку відповідача №\~ [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 282939052, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Належність відповідачу банківської картки за № [NUMBER] та зарахування на неї 10 вересня 2023 року грошових коштів в розмірі 7000,00 грн підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24 травня 2024 року заборгованість [PERSON] за договором №\~3969472 згідно з розрахунком заборгованості становила 37700,00 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість за кредитом; 30700,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 24 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», укладено договір факторингу №\~24/05/2024, за яким, фактор передав клієнту право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу від 24 травня 2024 року №\~24/05/2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10 вересня 2023 року №\~3969472 на загальну суму заборгованості 37700,00 грн, з яких: 7000,00 грн - заборгованість за кредитом; 30700,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Сплата коштів за договором факторингу від 24 травня 2024 року №\~24/05/2024 підтверджується копією платіжної інструкції від 30 травня 2024 року №\~412. У межах строку дії договору від 10 вересня 2023 року №\~3969472 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 8400,00 грн, що відповідає строку надання кредиту, зазначеному в цьому договорі. Отже загальна вартість заборгованості становить 46100,00 грн. та складається з 7000,00 грн. - сума кредиту, 30700,00 грн - сума процентів за користування кредитом за первісного кредитора, 8400,00 грн сума процентів за користування кредитом за нового кредитора. Крім того, 21 серпня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №\~6987435, відповідно до умов якого відповідачу надається кредиту в розмірі 10300,00 грн. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором C9284 21 серпня 2023 року. Відповідно до пункту 1.4 договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказуються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Згідно пунктом 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору; Знижена процентна ставка 1,692% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача за кредитним договором від 21 серпня 2023 року №\~6987435 загальна вартість кредиту становить 84089,20 грн, реальна річна процентна ставка 45138,26 % річних, проценти за користування кредитом 73789,20 грн. Вказані умови кредитного договору також відображені в паспорті споживчого кредиту. На виконання кредитного договору від 21 серпня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало кошти в сумі 10300,00 грн на банківську картку відповідача №\~ [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 275767320, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Належність відповідачу банківської картки за № [NUMBER] та зарахування на неї 21 серпня 2023 року грошових коштів в розмірі 10300,00 грн підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк». У період з 21 серпня 2023 року по 26 травня 2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 9577,93 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 2015,51 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 7562,42 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2024 року заборгованість [PERSON] за договором №\~6987453 згідно з розрахунком заборгованості становила 15911,72 грн, з яких: 8284,49 грн - заборгованість за кредитом; 7627,23 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №\~27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами кредитним договором. Згідно витягу з реєстру боржників від 27 травня 2024 року до договору факторингу 27 травня 2024 року №\~27.05/24 від ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~6987453 на загальну суму на загальну суму 15911,72 грн, з яких: 8284,49 грн - заборгованість за кредитом; 7627,23 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Сплата коштів за договором факторингу від 27 травня 2024 року №\~27.05/24 підтверджується копією платіжної інструкції від 31 травня 2024 року №\~421. В межах строку дії договору від 21 серпня 2023 року №\~6987453 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 9891,60 грн, що відповідає строку надання кредиту, зазначеному в цьому договорі. Отже загальна вартість заборгованості становить 25803,32 грн. та складається з 8284,49 грн - сума кредиту, 7627,23 грн - сума процентів за користування кредитом за первісного кредитора, 9891,60 грн сума процентів за користування кредитом за нового кредитора. Також судом встановлено, що у найменуванні ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відбулися зміни, реєстраційні дані про що внесено державним реєстратором 10 грудня 2024 року, зокрема назву юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10 грудня 2024 року №\~1000681070010062201. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про\~предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За приписами частини 1,2 \~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 цього Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 4 статті 11 вказаного Закону встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому стпттею12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У відповідності до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Відповідно до правил статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно частин\~1,\~5,\~6,\~7\~статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що на час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання обов`язку по сплаті вказаної вище заборгованості, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 71903,32 грн за договором про надання споживчого кредиту від 21 серпня 2023 року №\~6987435 у сумі 46100,00 грн (7000,00 грн основна заборгованість, 30700,00 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 8400,00 грн заборгованість за процентами нарахована позивачем) та за договором про надання споживчого кредиту від 21 серпня 2023 року №\~6987453 в розмірі 25803,32 грн, яка складається з 8284,49 грн - сума кредиту, 7627,23 грн - сума процентів за користування кредитом за первісного кредитора, 9891,60 грн сума процентів за користування кредитом, нарахована позивачем. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. Щодо заяви представника позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд у постанові 19 лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц зазначив, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. На підтвердження\~понесених витрат\~представником позивача\~-\~адвокатом Городніщевою\~Є.О.\~надано:\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~10\~грудня 2024\~року №\~10/12-2024;\~акт прийому-передачі\~виконаних робіт\~по договору\~про надання\~правової допомоги\~від 10\~грудня 2024\~року №\~10/12-2024,\~заявку на\~виконання доручення\~по договору\~про надання\~правової допомоги\~від 10\~грудня 2024\~року №\~10/12-2024, рахунок фактура за надання правової допомоги. За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд враховує, що дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат\~(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №\~19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Таким чином, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, обсяги виконаної роботи, а також беручи до уваги принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved