Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

31.08.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначено, що 19.12.2022 року о 17 год. 33 хв. за адресою: м. Київ, Гостомельська площа, на перехресті проспекту Палладіна на вулиці Берковецька, сталася дорожньо-транспортна пригода. Позивач на своєму автомобілі рухався по головній дорозі у напрямку Гостомеля. На перехресті площі зазнав зіткнення з автомоіблем ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , який рухався з другорядної дороги та не надав перевагу автомобілю позивача. В той томент на площі було відсуьнє освілення та не працював світлофор. Автомобіль ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , здійснив виїзд на головну дорогу та з`явився в п`яти метрах від місця зіткнення. Вищевказана ДТП сталася з вини відповідача. Згідно висновку експерта ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Jeep Patriot», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП станом на 13.12.2022 складає 369351, 83 грн. Згідно полісу ЕР №209058088 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 23.05.2022 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування від 24.03.2023 року. Відповідно до виписки Ощадбанку від 04.04.2023 року позивачу було зараховано страхове відшкодуванння в сумі 108333, 33 грн. Отже різниця між розміром заподіяної шкоди та фактичною виплатою становить 261018, 50 грн. Також позивач поніс витрати в розмірі 3500 грн. оплата послуг експерта та 1000, 00 грн. Крім майнової шкоди внаслідок вищевказаної ДТП, позивачу завдано моральної шкоди, яка оцінюється позивачем у розмірі 10000, 00 грн., з підстав того, що вказане ДТП завдало позивачу тяжкі душевні страждання, пов`язані зі страхом за своє життя, необхідністю збирання документів та звернення за юридичною допомогою до адвоката та до страхової компанії, що позначилось на душевному стані та призвело до погіршення відносин в сім`ї. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2023 року здійсне перехід до розгляду справи за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29.02.2024 року у справі призначено експертизу, провадження - зупинено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2024 року у справі закрито підготовче ровадження, розгляд справи призначено по суті. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 30.01.2025 року відовлено у заяві про відвід головуючому судді. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимогу позову підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач або його представник в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, 19.12.2022 року [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві, на перехресті проспект Палладіна та вул. Берковецька, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю «Jeep», д.н.з. [NUMBER] , який рухався до даного перехрестя по головній дорозі і скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КуПАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави (т. 1 а.с. 16). За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб ««Jeep Patriot», д.н.з. [NUMBER] належить позивачу [PERSON] (т. 1 а.с. 14). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21730», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра » згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209827033, з лімітом за шкоду майну у розмірі 130000, 00 грн., розмір франшизи 0 (т.1 а.с. 86). Також згідно страхового полісу «Автоцивілка плюс» ПрАТ «СК «Саламандра» №S21211.311062 від 03.07.2022 року ДТП, що сталася з вини особи, відповідальність якої застрахована за цим договором ща участю забезпеченого авто «ВАЗ 21730» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої заподіяна шкода майну потерпілих третіх осіб становить 150000, 00 гр.н (т. 1 а.с. 87). Окрім цього, страховим полісом «Мінікаско С» ПрАТ «СК «Саламаднра» №S2152.083530 від 03.07.2022 року страхов асума забщепеченого авто «ВАЗ 21730», д.н.з. [NUMBER] становить 130000, 00 грн. (т. 1 а.с. 88). Згідно квитанції №1556/1-Ф від 15.03.2023 року позивач поніс витрати на послуги експерта ФОП [PERSON] у розмірі 3500, 00 гр.н (т. 1 а.с. 18), а також 1000, 00 грн. згідно квитанції №1556/2-Ф від 15.03.2023 року (т.1. а.с. 21). Відповідно до п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положенням ст. 23 ЦК України передбачено, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина друга ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вимоги ст. 1192 ЦК України містять такий зміст, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 31.01.2023 року позивач повідомив ПрАт «СК «Саламандра» про ДТП, що сталася 19.12.2022 року, за участю атвомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Jeep», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Jeep», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Причиною цієї дорожньо-транспортної пригоди стало порушення відповідачем Правил дорожнього руху України і його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , були застраховані у ПрАТ «СК «Саламандра», яке взяло на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Подію, що сталася 19.12.2022 року, було визнано страховим випадком, з настанням якого відповідно до умов договору страхування у страховика виникає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. За загальними правилами страхування, страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу застрахованим транспортним засобом. На підставі страхового акту страховиком було виплачене страхове відшкодування в сумі 108333, 33 грн., факт виплати якого 04.04.2023 року підтверджується скріншотом з АТ «Ощадбанк». Однак, сума виплаченого позивачеві страхового відшкодування є недостатньою для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у повному обсязі. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди на замовлення позивача [PERSON] було складено звіт №1556/1-Ф/23 ФОП [PERSON] , відповідно до якого ринкова варість транспортного засобу «Jeep Patriot», д.н.з. [NUMBER] становить 369351, 83 грн., вартість відновлювального ремонту становить 1286044, 25 грн., а зігдно звіту №1556/2-У/23 від 15.03.2023 року утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля складає 166923, 97 грн. При цьому, завдання відповідачем позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право позивача (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди у повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок відповідача (боржника) відшкодувати завдану шкоду. Також, дорожньо-транспортна пригода є підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий (позивач) так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні, яким є страховик (ПрАТ СК «Саламандра»). Разом із цим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди у повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та у разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, тому особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Отже, у позивача після виплати страховиком страхового відшкодування, розмір якого є меншим ніж фактичний розмір шкоди, виникло право вимоги до відповідача відшкодувати суму матеріальної шкоди, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а у відповідача як у відповідальної за завдані позивачу збитки особи, відповідно, виник обов`язок оплатити цю шкоду позивачу. Також суд вважає за необхідне зазначити, що право вибору способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, належить виключно позивачеві як потерпілій особі. До теперішнього часу відповідач вказану вище суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу не сплатив. Таким чином, в зв`язку з тим, що відповідач порушив Правила дорожнього руху України, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого постраждав транспортний засіб марки «Jeep Patriot», державний реєстраційний номер [NUMBER] , тому суд вважає, що матеріальна шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 261018, 50 грн., яка є різницею між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою, що була одержана позивачем від страховика, має бути відшкодована відповідачем, оскільки виплачене позивачу страхове відшкодування у розмірі 108333, 33 грн. є недостатнім для повного відшкодування шкоди. Стосовно ж заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., то суд вважає можливим їх задовольнити частково, враховуючи при цьому спричинені позивачу моральні страждання, пов`язані з неправомірними діями відповідача, та з урахуванням вимог розумності та справедливості. Отже, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, пов`язаних з пошкодженням внаслідок неправомірних дій відповідача належного позивачу майна, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін у його житті, час та зусилля, які були необхідні позивачу для відновлення свого права, та пов`язані з цим його моральні переживання, суд вважає, що позивачу дійсно була завдана моральна шкода, тому заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. як відповідне та достатнє відшкодування понесених позивачем моральних страждань. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 261018, 50 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., а також 4500, 00 грн. - витрати з оцінки спричиненої шкоди, а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2755, 18 грн.

Outcome: partial