Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 121120 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 21.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22383-02/2024, а 26.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №28063-02/2024. Договора підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та були надіслані на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договорів товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24062024, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами перейшло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договорів, у зв`язку з чим має заборгованість по Кредитному договору №28063-02/2024 у розмірі 24500 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 7000 грн, сума боргу за процентами 17500 грн; по Кредитному договору №22383-02/2024 в розмірі 28000 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 8000 грн, сума боргу за процентами 20000 грн. 05.03.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №8837686. Договір укладено в електронній формі через сайт товариства. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 30.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 30072024/2, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 23200 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 5000 грн, сума боргу за процентами 16335 грн, заборгованість за комісією 575 грн, заборгованість за неустойкою 1290 грн. 05.03.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1355916. Договір укладено в електронній формі через сайт товариства. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 28.03.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28032024 згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 14220 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 4000 грн, сума боргу за процентами 9540 грн, заборгованість за комісією 680 грн. 05.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитні договори №07489-03/2024 та №07285-03/2024. Договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договорів товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №25072024, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором №07489-03/2024 у розмірі 10400 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 2600 грн, сума боргу за відсотками 7800 грн; за кредитним договором №07285-03/2024 у розмірі 4800 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 1200 грн, сума боргу за відсотками 3600 грн. 05.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 07269-03/2024. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 20.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором №07269-03/2024у розмірі 16000 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 4000 грн, сума боргу за відсотками 12000 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у загальному розмірі 121120 грн. Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 27.01.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судові засідання 10.02.2025 та 27.02.2025 не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 27.02.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №22383-02/2024 на суму 8000 грн, на 100 днів зі сплатою 2,5% в день. 26 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №28063-02/2024 на суму 7 000 грн, на 100 днів зі сплатою 2,5% в день. Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, адреса, реквізити та підписи сторін. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду: копію Договору про надання фінансового кредиту №28063-02/2024 від 26.02.2024, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №28063-02/2024 від 26.02.2024, паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості за кредитним договором №28063-02/2024 на загальну суму 24500 грн (а.с.11-16); копію Договору про надання фінансового кредиту №22383-02/2024 від 21.02.2024, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №22383-02/2024, паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості за кредитним договором №22383-02/2024 на загальну суму 28000 грн (17-22). 24.06.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24062024 від 24.06.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору №28063-02/2024 у розмірі 24500 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 7000 грн, сума боргу за процентами 17500 грн; по Кредитному договору №22383-02/2024 в розмірі 28000 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 8000 грн, сума боргу за процентами 20000 грн (а.с.23-26). 05 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №8837686 (індивідуальна частина) на суму 5000 грн, із загальним строком 345 днів. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію Договору про споживчий кредит №8837686 (індивідуальна частина) від 05.03.2024, копію додатку №1 до Договору про споживчий кредит №8837686 графік платежів, копію заяви на отримання кредиту, копію додаткових контактних даних з позичальника, та розрахунок заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23200 грн (а.с.30-36, 41). 30.07.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.37-39). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 30.07.2024 до Договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23200 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 5000 грн, сума боргу за процентами 16335 грн, заборгованість за комісією 575 грн, заборгованість за неустойкою 1290 грн (а.с.40). 05 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №1355916 (індивідуальна частина) на суму 4000 грн, із загальним строком 105 днів, що складається із пільгового (15 днів зі сплатою 1,70 % в день від фактичного залишку кредиту) та поточного (90 днів зі сплатою 3,40 % в день від фактичного залишку кредиту) періодів. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію Договору про споживчий кредит №1355916 (індивідуальна частина) від 05.03.2024, копію додатку №1 до Договору про споживчий кредит №1355916, заяву на отримання кредиту №1355916, додаткові контактні дані позичальника та розрахунок заборгованості за кредитним договором №1355916 на загальну суму 14220 грн (а.с.48-55, 61). 28.03.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» укладено Договір факторингу № 28032024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.56-59). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 28.03.2024 року до Договору факторингу № 28032024 від 28.03.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14220 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 4000 грн, сума боргу за процентами 9540 грн, заборгованість за комісією 680 грн (а.с.60). 05 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №07489-03/2024 на суму 2600 грн, строк договору 120 днів, процентна ставка за добу користування 2,50 %; та Договір про надання фінансового кредиту №07285-03/2024 на суму 1200 грн, строк договору 120 днів, фіксована процентна ставка за добу користування 2,50 %. Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду: копію Договору про надання фінансового кредиту №07489-03/2024 від 05.03.2024 року, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №07489-03/2024 від 05.03.2024 року, паспорт споживчого кредиту №07489-03/2024 від 05.03.2024 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором №07489-03/2024 від 05.03.2024 року на загальну суму 10400 грн (а.с.67-72); Копію Договору про надання фінансового кредиту №07285-03/2024 від 05.03.2024 року, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №07285-03/2024 від 05.03.2024 року, паспорт споживчого кредиту №07285-03/2024 від 05.03.2024 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором №07285-03/2024 від 05.03.2024 року на загальну суму 4800 грн (а.с.73-78). Також, 25.07.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено Договір факторингу №25072024. Із відповідного реєстру прав вимоги вбачається, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №07489-03/2024 у розмірі 10400 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 2600 грн, сума боргу за відсотками 7800 грн; за кредитним договором №07285-03/2024 у розмірі 4800 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 1200 грн, сума боргу за відсотками 3600 грн (а.с.79-83). 05 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №07269-03/2024 на суму 4000 грн, строк договору 120 днів, процентна ставка за добу користування 2,50 %. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду: копію Договору про надання фінансового кредиту №07269-03/2024 від 05.03.2024 року, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №07269-03/2024 від 05.03.2024 року, паспорт споживчого кредиту №07269-03/2024 від 05.03.2024 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором №07269-03/2024 від 05.03.2024 року на загальну суму 16000 грн (а.с.84-88, 94). Також, 20.08.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено Договір факторингу №20082024. Із відповідного реєстру прав вимоги вбачається, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №07269-03/2024 у розмірі 16000 грн, з яких: сума боргу за тілом кредиту 4000 грн, сума боргу за відсотками 12000 грн (а.с.89-93). Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором юридичною особою, яка набула таке право відповідно до договорів факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості позивач надав суду кредитні договори, додатки до них, паспорти кредитів, розрахунки заборгованості, та договори факторингу і витяги з реєстру боржників до договорів факторингу. Проте, суд вважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за вказаними договорами у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами. Копії окремих аркушів договорів факторингу без всіх додатків не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не приймає їх як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Так, надані Витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, сформовані позивачем 24.10.2024 та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає кожен первісний кредитор (а.с.26, 40, 60, 83, 93). Зазначені витяги не підписані клієнтом та фактором, не завірено печатками другої сторони. Фактично додані витяги є документами, що надруковані позивачем та підписані його керівником, що не є ідентичним копії оригінального документа, тому суд не може розцінювати ці витяги як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договорів факторингу. Таким чином, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у заявлених позивачем розмірах. Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісних кредиторів та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи, тощо). Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір. Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання. Надані розрахунки заборгованості, сформовані позивачем, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договорами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Суд зауважує, що додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена у них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договорами факторингу відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки в наданих позивачем договорах факторингу, та додаткових угодах, в актах прийому - передачі реєстру боржників відсутні будь-які відомості про відповідача [PERSON] , а витяги з реєстру боржників сформовані самим позивачем. Надані суду акти прийому-передачі взагалі не містять відповідної інформації про реєстр боржників, зокрема кількості боржників, суми заборгованості прав вимоги. При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду. Отже, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявлених розмірах. Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісних кредиторів таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договором позики та договором про надання споживчого кредиту так і набуття прав вимоги за такими договорами. На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed