Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 142121,30 гривень. В позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу в них народилася спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося за рішенням суду їх шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу їх спільний син з відповідачем залишився проживати разом з нею. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2010 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки від доходу (заробітку) останнього щомісячно. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Городоцько-Ярмолинецькому ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУМЮ (м. Київ). Відповідач належним чином рішення суду не виконував своєчасно та у повному обсязі не сплачував аліменти на утримання сина у зв`язку із чим станом на 01.02.2024 рік його заборгованість по сплаті аліментів становила 142121,30 гривень. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.196 СК України, відповідач зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за весь період прострочення. З урахуванням розміру несплачених аліментів та періоду прострочення їх сплати розмір пені за період з травня 2011 року по лютий 2024 рік становить 2\~396\~361,00 гривень. З урахуванням того, що розмір неустойки (пені) зі сплати аліментів за вказаний період перевищує 100% заборгованості по аліментах, просила стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 142121,30 гривень. У поданому відзиві відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволені. Зазначив, що позивачем не обґрунтовано належними доказами розмір пені, яку остання просить з нього стягнути. Крім того, просив врахувати, що про існуючу заборгованість зі сплати аліментів він дізнався лише 06.03.2024 року, та одразу погасив таку заборгованість. За таких підстав, вважав, що оскільки така заборгованість виникла не з його вини на нього не може бути покладена відповідальність у вигляді стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Крім того, просив врахувати, що оскільки станом на даний час заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, відповідно і підстав для стягнення пені не має. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю (позивачем у справі) та перебуває на її утриманні. За рішенням суду з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти та вказане рішення було звернуто до примусового виконання. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відповідач такий свій обов`язок належним чином не виконував, своєчасно та у повному обсязі аліменти на утримання сина не сплачував, у зв`язку із чим за період з травня 2011 року по лютий 2024 рік утворилася заборгованість у загальному розмірі 142121,30 гривень, що підтверджено відповідним розрахунком державного виконавця. Оскільки відповідач належним чином не виконував свій обов`язок з утримання дитини, своєчасно не сплачував аліменти, які присуджені судом, останній зобов`язаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів за весь період прострочення. Оскільки розмір пені за цей період перевищує 100% заборгованості по аліментам, з останнього слід стягнути таку пеню у розмірі 142121,30 гривень. Щодо посилань відповідача на погашення ним заборгованості по аліментам та відсутності відповідної заборгованості станом на даний час, просила врахувати, що таке погашення було здійснено відповідачем вже після звернення до суду з цим позовом. Крім того вважала, що факт сплати заборгованості не спростовує обставин, що така заборгованість існувала за спірний період та як наслідок не звільняє останнього від відповідальності у вигляді сплати неустойки за прострочення сплати аліментів за такий період. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що підстав для стягнення пені з відповідача по сплаті аліментів не має, оскільки ним була повністю погашена заборгованість по сплаті аліментів та станом на даний час такої заборгованості не існує. Також просила врахувати, що відповідач на даний час офіційно не працює, його заробіток не стабільний і складається із тимчасових підробітків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2010 року (справа №2-3401) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від заробітку (доходу) останнього, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2010 року і до повноліття дитини. Вказане рішення набуло чинності та на його підставі Хмельницьким міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-3401/10, який був звернутий до примусового виконання та станом на даний час перебуває на виконанні у Городоцько-Ярмолинецькому відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області (ВП № 26573917). Згідно довідки (розрахунку заборгованості) Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області №25.15-21/9249 від 13.02.2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів згідно виконавчого листа 2-3401/10 за період з 19.05.2011 року по 01.02.2024 рік становить 142121,30 гривень. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 180 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 195 СК України\~заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору\~судом. Як передбачено\~статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання. У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти). У разі виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), виконавець обчислює її розмір виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17). Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 січня 2021 року (справа №636/3546/17) зазначив, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд вправі зменшити розмір неустойки. Зібрані докази вказують на те, що у період з 19 травня 2011 року до 1 лютого 2024 року [PERSON] не виконував належним чином рішення суду про стягнення аліментів на дитину. За цей період ним було сплачено лише 96\~739,00 гривень аліментів, із нарахованої до сплати суми 238\~860,30 гривень у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 142121,30 гривень. Вказана заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, який був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, знав про відкрите виконавче провадження, проте своєчасно та у повному обсязі визначений розмір аліментів не сплачував. Посилання [PERSON] на те, що вказана заборгованість за аліментами виникла не з його вини, про таку заборгованість він дізнався лише у березні 2024 року, внаслідок чого на нього не може бути покладений обов`язок зі сплати неустойки, є необґрунтованими. Також є безпідставними і посилання відповідача на те, що ним повністю погашена заборгованість зі сплати аліментів та станом на даний час такої заборгованості не має, оскільки як встановлено, погашення заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла за період з травні 2011 року по лютий 2024 року, було здійснено відповідачем лише у березні 2024 року. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки зі сплати аліментів є обґрунтованими. Щодо розміру пені, яка підлягає до стягнення суд зазначає наступне. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1 ст.196 СК України). Сторони не оспорюють розмір нарахованих державним виконавцем аліментів, а з урахуванням термінів їх сплати та порядку їх зарахування, в період з 19 травня 2011 року до 1 лютого 2024 року розмір пені складає в 142121,30 гривень 100% заборгованості по аліментам, який існував на той період. Водночас, судом враховує, що [PERSON] офіційно не працює (розмір аліментів нараховується відповідно до середнього заробітку по регіону). З огляду на матеріальний стан [PERSON] суд доходить висновку про зменшення розміру неустойки (пені), що підлягає стягненню з нього до 20000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 170,44 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial