Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 10 грудня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 15 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») і [PERSON] укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та їй було надано у кредит кошти в сумі 13000,00 грн. 27 січня 2024 року і 09 лютого 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] були укладені додаткові кредитні договори якими пролонговано строк дії основного договору та змінено дату повернення кредиту, датою повернення кредиту є 22 березня 2024 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином і надало кредитні кошти в користування відповідача, однак [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує і у неї утворилась заборгованість в розмірі 25740,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 13000,00 грн., заборгованість по процентам - 12740,00 грн. За цих обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість і судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 10 грудня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 19 грудня 2024 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 19 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 17 і 29 січня 2025 року, 20 лютого 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 7. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи у її відсутність, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз. 1 ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2). За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). 9. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6). Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 10. 15 січня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) направило [PERSON] (позичальнику) паспорт споживчого кредиту, пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) і 15 січня 2024 року надійшла відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.01.2024-10001305 (кредитної лінії). Вказані документи підписані відповідачем [PERSON] одноразовим ідентифікатором. В зазначених документах детально відображено умови кредитування, зокрема, дата надання / видачі кредиту - 15 січня 2024 року, сума кредиту - 13000,00 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні з дати надання, дата повернення (виплати) кредиту - 25 лютого 2024 року, визначено розмір процентної ставки, умови нарахування процентів, порядок і строки їх сплати. При цьому, [PERSON] зазначила реквізити належного їй електронного платіжного засобу для надання коштів їй, як позичальнику, за даним і наступними договорами: [NUMBER] . 11. 27 січня 2024 року і 09 лютого 2024 року [PERSON] направила ТОВ «Споживчий центр» пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) - звернення позичальника у яких пропонує укласти додатковий договір і продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору. 27 січня 2024 року і 09 лютого 2024 року пропозиції [PERSON] прийняті (акцептовані) ТОВ «Споживчий центр» і остаточним строком, на який надається кредит - визначено 68 днів, датою повернення (виплати) кредиту) визначено 22 березня 2024 року, узгоджено й інші умови. 12. 15 січня 2024 року о 13 год. 04 хв. здійснено видачу коштів за договором №15.01.2024-100001305 в сумі 13000,00 грн., отримувач - картковий рахунок: [NUMBER] , що підтверджується квитанцією, яка сформована системою LiqPay. 13. Згідно позовної заяви, довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №15.01.2024-100001305 від 15 січня 2024 року, позичальник [PERSON] станом на дату подання позовної заяви, а саме - на 10 грудня 2024 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 25740,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту (основний борг) - 13000,00 грн., заборгованість по процентам (проценти) - 12740,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 15 січня 2024 року по 22 березня 2024 року. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 14. Між сторонами за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронний кредитний договір, який двічі було змінено шляхом укладення додаткових договорів (в частині пролонгації строку дії основного договору та зміни дати повернення кредиту), на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання і надав кредит, однак відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань і не повернула кредит та платежі за користування кредитом у визначений строк та розмірах у зв`язку з чим виникла заборгованість. 15. Відповідач не надала суду доказів того, що кредитні кошти не отримувала, ними не користувалася або що у неї немає заборгованості за вказаним договором. 16. Відповідачем не заявлено клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення правильності встановленого позивачем розміру заборгованості. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 17. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надала доказів, які спростовують твердження позивача, що є її процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 18. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved