Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії в сумі 101\~002,67 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла за адресою: [ADDRESS] , яке займає [PERSON] . Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань у частині оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії не виконала, внаслідок чого за період з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2024 року виникла заборгованість за отримані послуги на загальну суму 101\~002,67 грн. Зазначив, що з 01 грудня 2021 року відповідно до чинного законодавства України вступили в дію нові договірні відносини між споживачами послуг з постачання теплової енергії, гарячої води та надавачем послуг КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР. На даний момент чинним є публічний договір приєднання, який діє з 01 грудня 2021 року та оприлюднений на офіційному сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Присутня в судовому засіданні представник відповідача адвокат Нужда С.Ф. подала заяву про застосування строків позовної давності. Вказала, що позивач просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії за період з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2024 року. Позовна заява подана 07 серпня 2024 року. Водночас, позивач має право заявляти позовні вимоги про стягнення заборгованості за три роки. При цьому, посилання позивача на зупинення строку позовної давності у зв`язку з введенням на території України карантину є безпідставними, оскільки перехідними положеннями ЦПК України було передбачено продовження процесуальних строків на строк дії карантину. Однак, строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, є строком, який закріплено нормами матеріального права, а відтак такий строк не відноситься до поняття «процесуальний строк». Посилаючись на наведене, просила застосувати строк позовної давності до вимог позивача, про що подала відповідну заяву. Судом встановлено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 10 липня 2024 року, виданої КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, [PERSON] з 14 грудня 1990 року зареєстрована по [ADDRESS] . Вказані обставини щодо реєстрації відповідача за адресою [ADDRESS] підтверджуються витягом про реєстрацію місця проживання особи за №28074/28-03 від 12 серпня 2024 року, який знаходиться в матеріалах справи. Як слідує з актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період від 23 жовтня 2017 року, від 24 жовтня 2018 року, від 30 жовтня 2019 року, від 17 жовтня 2020 року, від 16 жовтня 2021 року, від 07 листопада 2022 року та від 18 жовтня 2023 року, складених КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР вбачається, що позивач в опалювальні періоди з 2018 року по 2024 рік надавав послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що між КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР та відповідачем склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води, а відповідач ці послуги прийняв та зобов`язувався здійснювати їх оплату. Так, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг за №1171 від 31 березня 2015 року затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. Рішенням Тернопільської міської ради за №827 від 05 листопада 2018 року встановлені КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Окрім того, рішеннями Тернопільської міської ради за №1105 від 01 грудня 2021 року та за №1165 від 28 вересня 2023 року встановлені КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відомості про те, що вказані тарифи відповідачем оспорювалися та подавалися скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань судом не встановлено. Разом з тим, відповідач належним чином не виконувала зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води від 11 липня 2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що у відповідача наявна заборгованість, яка за період з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2024 року становить 101\~002,67 грн. Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за комунальні послуги, зокрема в період з січня 2021 року по січень 2022 року вносила плату за надані послуги. Останній платіж відповідачем здійснено у січні 2022 року в сумі 1035,19 грн на погашення заборгованості за постачання теплової енергії. З письмового повідомлення за №711/17/170 від 20 березня 2024 року, надісланого на адресу відповідача, вбачається, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР повідомило відповідача про наявність станом на 01 березня 2024 року заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 113\~044,31 грн та необхідність сплатити заборгованість впродовж 15 днів. Разом з тим, станом на даний час заборгованість відповідачем у повному обсязі не сплачена. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.\~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення та постачання теплової енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України. Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: \~1) споживачі (індивідуальні та колективні); \~2) управитель; \~3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з вимогами п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,\~колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач\~(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),\~колективний споживач)\~(ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідача теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води в період з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2024 року. Відповідач не вносила оплату за спожиті послуги в повному розмірі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 101\~002,67 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку. Відповідачем не надано суду іншого розрахунку заборгованості та не спростовано долученого позивачем. Більше того, відповідач не заперечує по суті заявлені позовні вимоги, лише просить застосувати строки позовної давності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 лютого 2018 року по 30 листопада 2021 року, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 грудня 2021 року по 01 липня 2024 року в розмірі 27\~533,38 грн. Не підлягає до задоволення заява представника відповідача про застосування строків позовної давності, з наступних підстав. В силу вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою КМУ за №211 від 11 березня 2020 року на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин, який неодноразово був продовжений та тривав до 30 червня 2023 року. Відповідно до вимог ст. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції чинній станом на 01 січня 2022 року), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з вимогами ст. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в чинній редакції) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи положення ЦК України щодо продовження та зупинення строку позовної давності, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в межах строку позовної давності. Більше того, з наданої позивачем та не спростованої відповідачем виписки з особового рахунку про заборгованість відповідача за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за надані комунальні послуги, зокрема в період з січня 2021 року по січень 2022 року вносила плату за надані послуги. Останній платіж відповідачем здійснено у січні 2022 року в сумі 1035,19 грн на погашення заборгованості за постачання теплової енергії. Тобто, відповідачем вчинено дії, що свідчать про визнання суми позову в межах строку позовної давності. Вказані обставини, в силу вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України, свідчать про переривання строків позовної давності. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий збір\~в розмірі\~3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved