Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та просить внести внести зміни до актового запису № 89 від 03 жовтня 2008 року складеного на [PERSON] , а саме: вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який проживає за адресою: [ADDRESS] ; змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити по батькові дитини « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування заяви [PERSON] покликався на те, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21.05.2021 року, між ним та [PERSON] був укладений шлюб. [PERSON] має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , від попереднього шлюбу. Заявник вказує, що до [PERSON] він відноситься як до свого сина та він сприймає його та вважає своїм батьком. Він займається його вихованням, матеріально його забезпечує. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав згідно з рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2024 року, справа № 347/3411/23, провадження № 2/204/1726/24, рішення набрало законної сили 05.11.2024 року. Батько [PERSON] не відвідував та не цікавився розвитком дитини, станом здоров`я, не ніс будь-яких витрат на утримання дитини, самоусунувся від виховання сина. У них з дружиною є спільна донька - [PERSON] , [INFO] , і на даний час дружина [PERSON] на 6 місяці вагітності. [PERSON] не повинен відчувати різницю між ним та своєю сестрою, для уникнення цього він повинен відчувати його своїм повноцінним батьком, що може бути досягнуто шляхом його усиновлення. Окрім того, заявник просить, щоб у Книзі реєстрації народжень він був записаний батьком дитини. Його дружина [PERSON] не заперечує проти усиновлення [PERSON] , [INFO] . Заявник вважає, що може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя [PERSON] . Він матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення дитини, проживає у квартирі з усіма зручностями згідно Акту обстеження умов проживання від 10.12.2024 року та Договору оренди квартири. Обмежено дієздатним чи недієздатним визнаний не був. Згідно медичного висновку про стан здоров`я особи від 11.11.2024 року має добрий стан здоров`я, наркотичних речовин не вживає, спиртними напоями не зловживає, на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був. Також, заявник звертає увагу, що [PERSON] називає його своїм батьком. Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення він обізнаний. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву про усиновлення, просить заяву задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] підтримала подану заяву, просить задовольнити її вимоги, вказавши, що у заявника з дитиною склалися хороші відно¬сини, дитина вважає його батьком. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вказала на доцільність усиновлення дитини заявником, покликаючись на висновок про доцільність усиновлення дитини заявником та відповідність такого усиновлення інтересам дитини. Суд, вислухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, застосувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Вугледарським МВ ГУМВС України в Донецькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявник має статус внутрішньо переміщеної особи, про що свідчить довідка від 19 серпня 2024 року № 2615-7002093885, видана Центром надання адміністративних послуг про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Встановлено, що заявник [PERSON] 21.05.2021 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Херсон), про що складено відповідний актовий запис № 56. Від спільного шлюбу у подружжя є дочка [PERSON] , [INFO] та на даний час дружина заявника [PERSON] перебуває на 6 місяці вагітності. [PERSON] , згідно висновку про стан здоров`я, виданого 11.11.2024 року КНП «Бурштинська Центральна Міська Лікарня» Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, за станом здоров`я може бути усиновлювачем. [PERSON] станом на 10.11.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що посвідчує витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-002546920. Згідно відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 08.10.2024 року (форма ОК-5) загальна сума доходу за 2023 рік [PERSON] становить 553261 грн 62 коп. Біологічний батько дитини, [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2024 року, справа № 347/3411/23, рішення набрало законної сили 05.11.2024 року. Матір дитини - [PERSON] [INFO] , надала нотаріально засвідчену заяву на усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , теперішнім чоловіком [PERSON] , [INFO] , засвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М. В., № 3483. Згідно висновку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2024 № 424 47/-19 вказано про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що [PERSON] має намір усиновити малолітнього сина теперішньої дружини, [PERSON] , [INFO] , так як має його за рідного, займається його утриманням та вихованням, між ними склалися дружні стосунки, які побудовані на любові та повазі один до одного, про що свідчить твір хлопчика «Хто для мене мій тато!». Сім`я проживає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (договір оренди від 27.07.2024 року). Житло обладнане необхідними меблями та побутовою технікою. [PERSON] проживає в окремій кімнаті, яка облаштована письмовим столом і окремим спальним місцем відповідно віку та статі. Санітарно-побутові умови проживання сім`ї задовільні. Створено належні умови для проживання та розвитку всіх дітей. Заявник обізнаний з правами та обов`язками усиновлювача, правовими наслідками усиновлення, висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданим 05.12.2024 року структурним підрозділом «Міська дитяча поліклініка» КНП «ЦПМКДД» Івано-Франківської міської ради, та цілком усвідомлює відповідальність за долю усиновленої дитини. На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3). Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року). Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. 15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)». Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина шоста статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини (частини перша статті 211 Сімейного кодексу України). Частина третя статті 211 встановлює, що усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Відповідно до вимог частин першої-другої статті 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згідно статті 218 Сімейного кодексу України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Частина перша статті 231 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Судом встановлено, що заявник має задовільні житлові умови, матеріальне забезпечення, фізично здоровий, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали усиновленню, перешкод для усиновлення, зазначених у статті 212 Сімейного Кодексу України, не встановлено, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови життя, усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини. З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виходячи з найвищих інтересів дитини, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд вважає за можливе визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На підставі частини третьої статті 314 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням заявника приходить до переконання про внесення до актового запису № 89 від 03 жовтня 2008 року складеного на [PERSON] наступні зміни: вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який проживає за адресою: [ADDRESS] ; змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити по батькові дитини « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 20 Конвенції про права дитини, ст. 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), ст.ст. 3-7, 207-234 Сімейного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved