Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «Споживчий\~центр» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] 19.05.2024 укладено кредитний договір № 17.05.2024-100001851, за умовами якого позивач надає відповідачу кредит у розмірі 3500 грн, строком на 98 днів, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 10640 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500,00 грн, заборгованості по процентах у сумі 5145,00 грн, комісії в розмірі 245,00 грн, та неустойки в розмірі 1750,00 грн, через що позивач змушений звернутися до суду. Відзив на позовну заяву від відповідача не поступив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором в сумі 10640,00 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням, шляхом надіслання судових викликів на електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 19.05.2024 [PERSON] на вебсайті ТОВ «Споживчий центр» підписав пропозицію позивача укласти електронний кредитний договір (оферту) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», та надав ТОВ «Споживчий центр» заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 18.04.2024 за посиланням htpp://sgroshi/com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Також, 19.05.2024 відповідач одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору підписав відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 17.05.2024-100001851, який є частиною електронного кредитного договору, укладеного у порядку, передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (а.с. 13-19). Таким чином, 19.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.05.2024-100001851, за яким позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн строком на 98 днів. При укладенні вказаного кредитного договору [PERSON] було пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку, під час якої з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи (а.с. 8). Відповідно до умов кредитного договору № 17.05.2024-100001851 від 19.05.2024, сторони погодили наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту 19.05.2024; сума кредиту 3500 грн; строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 24.08.2024; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього періоду, на який надається кредит; денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредином за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,13%=(3888,15/3500)/98х100%; комісія, пов`язана з наданням кредиту 7% від суми кредиту та дорівнює 245,00 грн. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74ХХ-ХХХХ-9420. Також умовами кредитного договору встановлено та погоджено стороними графік помісяних платежів, в розмір яких входять сума кредиту, процентів та комісії. Видача кредитних коштів за договором кредиту в сумі 3500,00 грн підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 19.05.2024, сформованою платіжним сервісом АТ «ПриватБанк» LiqРау, на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (а.с. 10). Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі згідно умов договору. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, однак [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Як вбачається з даних довідки-розрахунку про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 17.05.2024-100001851 складає 1600,00 грн, із них 3500,00 грн основний борг; 5145,00 грн проценти за період з 19.05.2024 по 24.08.2024; 245,00 грн. комісія; 1750,00 грн неустойка (а.с. 9). Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 в справі №732/670/19, від 23.03.2020, в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 в справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ст.\~536\~ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.\~610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.\~612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальниці повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2024 відповідач [PERSON] підписав заявку про приєднання до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), поданої ТОВ «Споживчий центр». Положеннями вказаних документів визначено, що пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), та заявка на отримання споживчого кредиту складають кредитний договір. Відповідач підтвердив, що ознайомився з примірниками вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором та електронним підписом, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, зокрема орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування, в тому числі розмір кредиту, процентна ставка за користування кредитом, розмір відсотків, види та розміри комісій, а також відповідальність за порушення умов договору, тощо. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Також судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Споживчий\~центр» виконало своєчасно і повністю, надававши відповідачу кредиті кошти. Із наданої позивачем інформації за укладеним договором вбачається, що з 19.05.2024 відповідач користується кредитними коштами, прострочив виконання зобов`язання на погашення заборгованості, та на момент подачі позову до суду має заборгованість за кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування та комісії відповідно до умов кредиту, оскільки кредит ним не повернуто, проценти не сплачені. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачаем, зобов`язання за основною сумою боргу за договором складає 3500 грн, розрахунок відсотків по договору, зважаючи на фактичні строки користування кредитними коштами обумовлені договором, становить 5145 грн (3500 грн/100% х 1,5 % х 98 днів), комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 245,00 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр». При цьому відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Споживчий центр», не довів відсутність заборгованості. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, та комісії, а тому вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки, суд зазначає наступне. Положення п. 18 розд.\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного, у даному випадку відсутні підстави для стягнення з відповідача 1750,000 грн неустойки, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий\~центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 17.05.2024-100001851 від 19.05.2024 в розмірі 8890,00 грн., з яких: основний борг 3500,00 грн, проценти за користування кредитом за період з 19.05.2024 по 24.08.2024 5145,00 грн.; комісія 245,00 грн. У задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий\~центр» неустойки за прострочення повернення кредиту в сумі 1750,00 грн, необхідно відмовити. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст.\~4\~ЗУ «Про\~судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00000398 від 06.01.2025 (а.с. 6). Однак, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 8890,00 грн., що становить 83,55% від ціни позову (10640,00 грн), розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2023,92 грн (2422,40 грн*83,55%). На підставі ст.ст. 6, 11, 205, 207, 526, 536, 610, 612, 626-628, 638, 639, 1048, 1054, 1055, п. 18 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved