Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в особі\~представника Дашко\~В.М.,\~який діє\~на підставі\~довіреності №\~2235-К-Н-О\~від 30\~серпня 2022\~року (а.с.51), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 03.07.2008 року у розмірі 45908 грн.\~33\~коп.\~тавитрат по сплаті судового збору у розмірі 2684грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 03.07.2008 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.09.2020 року, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено. Таким чином, внаслідок підписання вказаної заяви між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг. Банк, взяті на себе зобов`язання за договором, виконав у повному обсязі, надав позичальникові можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.05.2023 року має перед банком заборгованість за вказаним договором на загальну суму 45908 грн. 33 коп., з якої: 37247 грн. 68 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8660 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.07.2008 року у розмірі 45908 грн. 33 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684грн. 00 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб та призначено судове засідання (а.с.105). 27 листопада 2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Розум О.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1116199 від 12.10.2023 року (а.с.112), надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк». У відзиві на позовну заяву представник зазначив, що відповідач має бажання сплатити тіло кредиту, але без сплати нарахованих позивачем відсотків, оскільки вважає, що відсотки нараховано безпідставно. Також зазначив, що відповідач не могла вчасно виконати умови споживчого кредиту через форс-мажорні обставини, пов`язані із військовою агресією Російської Федерації проти України. Також просить застосувати строк позовної давності (а.с.115-117). 11 грудня 2024 року представник позивача Меркулова В.В., яка діє на підставі довіреності № 9819-К-Н-Н від 23.10.2023 року (а.с.128), надіслала до суду відповідь на відзив представника відповідача, в якій представник надає додаткові пояснення та просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.124-127). Представник позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Між тим, при зверненні до суду з позовною заявою, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, із змісту якого вбачається, що останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.5). Відповідач [PERSON] \~і її\~представник -\~адвокат Розум\~О.В.\~у судове\~засідання також\~повторно не\~з`явилися,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи були\~повідомлені судом\~своєчасно,\~належним чином\~та у\~встановленому законом\~порядку,\~про причини\~неявки суд\~не повідомили.При цьому, від представника відповідача Розума О.В. надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі (а.с.118). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 03\~липня 2008\~року з\~метою отримання\~банківських послуг[PERSON] звернулася до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 03 липня 2008 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.34). При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] отримала картку, на якій знаходився кредитний ліміт та який у подальшому неодноразово було збільшено (а.с.24). Відповідно до довідки про видані картки відповідач [PERSON] отримала Карту Універсальну (а.с.25). Згідно пунктів 1, 2 Статуту Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» в новій редакції, погодженій Національним банком України 06.09.2019 року, наказом Мінфіну № 519 від 21 травня 2018 року (рішенням єдиного акціонера Банку) було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.53-54). Оскільки, із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом\~частин 3,\~4,\~6\~статті 11\~Закону електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 03 вересня 2020 року простим електронним підписом [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що відповідач діє на підставі власного волевиявлення, згідно із статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с.26-33). Вищенаведене свідчить про укладення та підписання між сторонами у встановлений законом спосіб вищезазначеного договору. Пунктом 1.3 Заяви передбачена, зокрема, процентна ставка у розмірі 42,0 % річних для карт Універсальна (а.с.26-33). Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами та відповідальність за порушення умов договору. Заява підписана електронним підписом [PERSON] , а тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Підписуючи Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03 вересня 2020 року, відповідач ознайомилася з умовами кредитування, тобто вона погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, наведеними у цій Заяві. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК\~України щодо порядку укладення договору приєднання. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 28 травня 2023 року складає 45908 грн. 33 коп., з якої: 37247 грн. 68 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8660 грн. 65 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.16-23). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із Умовами та правилами надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позику, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Крім того, Умовами передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором, позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов`язання з повернення Кредиту. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Відносно доводів представника відповідача про форс-мажорні обставини, пов`язані із військовою агресією Російської Федерації проти України, як на підставу звільнення відповідача від відповідальності за порушення договору, суд зазначає наступне. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався й наразі триває. З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України вищевказаним листом підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами як для суб`єктів господарювання та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та /чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 року у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 року у справі № 913/785/17, від 21.07.2021 року у справі № 912/3323/20. Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. Отже, сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, отже сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання договору та військовими діями, що відповідачем, в свою чергу, не доведено. Крім того, представник відповідача - адвокат Розум О.В. у відзиві на позовну заяву просить суд застосувати строк позовної давності. Проте, суд не може погодитися з заявою представника відповідача щодо застосування строків позовної давності з наступних причин. Позовна давність, відповідно до статті 256 ЦК України, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно статті 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України. за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідач активно користувалася кредитними коштами та періодично здійснювала погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 08.07.2008 року по 31.05.2023 року (а.с.56-99). Останній платіж за договором було здійснено [PERSON] 26 квітня 2023 року на суму 5\~грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» за договором від 03.07.2008 року, укладеним із [PERSON] (з.б.а.с.23). Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно з частиною третьою вказаної статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Приймаючи до уваги те, що 26 квітня 2023 року відповідачем було здійснено погашення простроченої заборгованості, суд вважає, що відбулося переривання перебігу позовної давності. За таких обставин, відсутні підстави щодо застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2684 грн. 00 коп. (а.с.6). На підставі викладеного та

Outcome: approved