Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

01.11.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] та залишила заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове, яке складається із земельної ділянки площею 0,60 га та розташованої в [ADDRESS]. Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, зокрема на вказану земельну ділянку, набуту спадкодавцем на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок громадян», нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлена можливості, в підтвердження чого надала відповідну обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2024. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за нею право на право на земельну ділянку площею 0,60 га із цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства у [ADDRESS], набутої [PERSON] на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок громадян», в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі № 141/708/24 та призначено підготовче судове засідання на 10.12.2024. Підготовче судове засідання, призначене на 10.12.2024, не відбулось та було відкладено на 14.01.2025 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 14.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/708/24 на тридцять днів з ініціативи суду, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні та призначено наступне судове засідання на 31.01.2025. Судове засідання, призначене на 31.01.2025, не відбулось та було відкладено на 26.02.2025 у зв`язку з неявкою сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи № 141/708/24, в підготовче судове засідання, призначене на 26.02.2025, не з`явилась, натомість, 26.02.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Панасюк Н.А. від 26.02.2025 про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлено про час, день та місце судового розгляду справи, 26.02.2025 в підготовче судове засідання не з`явилася, при цьому, 22.01.20255 до суду надійшла заява відповідача від 12.01.2025 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» - [PERSON] . Як убачається із словника - довідника «Власні імена людей» від 2005 за редакцією В.М. Русанівського ( Л.Г. Скрипник, Н.П . Дзятківська), жіноче ім`я « [PERSON] » та жіноче ім`я « [PERSON] » є одним і тим же. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.01.1982 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » [PERSON] померла [INFO] в с. Ступки Оратівського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Як убачається із змісту заповіту від 24.06.2008, посвідченого секретарем Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Кравчук С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 78, [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та належна їй земельна ділянка (земельний пай), розташована на території Балабнівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно державного акту на право власності на землю серії ВН № 026950 та майновий сертифікат серії [NUMBER] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45843336 від 18.11.2016, заповіт заповідача [PERSON] посвідчений 24.06.2008 Балабанівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, стан - чинний, номер у Спадковому реєстрі 45248127, номер в реєстрі нотаріальних дій - № 78. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Згідно архівного витягу із рішення 15 сесії 21 скликання Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області «Про приватизацію земельних ділянок громадян» від 22.12.1993 вирішено передати у приватну власність безкоштовно присадибну ділянку для ведення підсобного господарства, в тому числі [PERSON] , площа - 0,60 га (так у документі). Як убачається із довідки Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 229-1 від 27.09.2021, на території Балабанівського старостинського округу в [ADDRESS] , рахується земельна ділянка площею 0,91 га. Згідно довідки Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 38 від 11.11.2016, відповідно до запису в домовій (господарській книзі) виконавчого комітету Балабанівської сільської ради за № 6, особовий рахунок № [NUMBER] , померла [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Ступки Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали зі спадкодавцем не значиться. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно зі спадкодавцем не значиться. Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 45843346 від 18.11.2016, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена 18.11.2016 Оратівською державною нотаріальною конторою Оратівського району Вінницької області, номер у нотаріуса 225/2016. Також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79676827 від 10.01.2025, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена Оратівською районною державною нотаріальною конторою Вінницького району Вінницької області, номер у спадковому реєстрі - 59833247, стан - чинний, номер у нотаріуса 225/2016. З матеріалів спадкової справи № 225/2016, заведеної після смерті [PERSON] убачається, що справу розпочато 18.11.2016, закінчено 21.07.2017. Відповідно до заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи № 225/2016 та зареєстрована в реєстрі за № 713, спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . [PERSON] приймає та просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При цьому, пережилого подружжя та особи, з якою [PERSON] проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі - немає. Також, згідно заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи № 225/2016 та зареєстрована в реєстрі за № 714, спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . [PERSON] приймає та просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При цьому, пережилого подружжя та особи, з якою [PERSON] проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі - немає. Окрім того, як убачається із заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи № 225/2016 та зареєстрована в реєстрі за № 527 21.07.2017, [PERSON] прийняла спадкове майно після смерті [PERSON] та просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1470 га, розташовану на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належну спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 026950, виданого 27.01.2004 Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів. Згідно заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи № 225/2016 та зареєстрована в реєстрі за № 526 21.07.2017, [PERSON] приймала спадкове майно після смерті [PERSON] та просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1470 га, розташовану на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належну спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 026950, виданого 27.01.2004 Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2017 на бланку НМЕ 807141, зареєстрованого в реєстрі за № 581, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , є її: на 1/2 (одну другу) частку спадщини дочка - [PERSON] , [INFO] , та на 1/2 (одну другу) частку спадщини дочка - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 3,1470 га, розташовану на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 026950, виданого 27.01.2004 Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації від 17.04.2003 за № 119, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 289. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0523180400:05:006:0086. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку вказаної земельної ділянки видано [PERSON] . Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2017 на бланку НМЕ 807142, зареєстрованого в реєстрі за № 583, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , є її: на 1/2 (одну другу) частку спадщини дочка - [PERSON] , [INFO] , та на 1/2 (одну другу) частку спадщини дочка - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 3,1470 га, розташовану на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 026950, виданого 27.01.2004 Оратівською районною державною адміністрацією та Оратівським відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації від 17.04.2003 за № 119, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 289. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0523180400:05:006:0086. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку вказаної земельної ділянки видано [PERSON] . Натомість, постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. №865/01-12 від 29.06.2024 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,6000 га, що розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належну померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документа, який посвідчує право власності померлого спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як установлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи №141/708/24 доказами, частину спадкового майна, а саме 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки із кадастровим номером 0523180400:05:006:0086, яка розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області позивачка оформила нотаріальним шляхом, про що було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на іншу частину майна позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. від 29.06.2024. При цьому, відповідач [PERSON] згідно поданої заяви від 22.01.2025 не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя набула право власності на спадкове майно, але в силу об`єктивних причин не встигла здійснити державну реєстрацію права власності вказаного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved