Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належні їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 671645 земельні ділянки площею 0,2882 га та 2,5387 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285300:01:001:0460 та 6124285300:01:001:0151 відповідно. Вказані земельні ділянки [PERSON] заповіла [PERSON] , який не прийняв спадщину, адже на момент відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, оскільки перебував за кордоном, а також не звертався до нотаріуса з відповідною заявою. Водночас позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З огляду на наведені обставини просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2024\~року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання, призначене на 20.02.2025 року, не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності, з обставинами, викладеними в позові, погоджується. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ \~ [PERSON] ,\~та його представник адвокат Микулич І. В. в підготовче засідання не з`явилися. Представник [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій зазначає, що [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог та погоджується з обставинами, викладеними в позові, адже на момент смерті [PERSON] він справді перебував за кордоном та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до приписів ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова Верховного Суду від 05.09.2022 року в справі № 1519/2-5034/11). Судом встановлено такі обставини. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 05.11.1962 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2011 року, виданим Заставецькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Як вбачається з фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 671645 від 18.08.2002 року, матері позивача - [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2,83 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 2,54 га та 0,29 га. Належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 671645 від 18.08.2002 року також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №\~29-19-0.2131-4334/2-24 від 16.10.2024 року. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000975922024 та № НВ-0000975842024 від 17.04.2024\~року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,2882 га та 2,5387 га, які належали [PERSON] згідно з державним актом серії Р1 № 671645, присвоєно кадастрові номери 6124285300:01:001:0460 та 6124285300:01:001:0151 відповідно. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 671645 від 18.08.2002 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 30.10.2024 року). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2022 року, виданим Монастириським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Як вбачається зі змісту довідки № 212 від 02.10.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною одна. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22.10.2020 року секретарем виконкому Заставецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області Лупаком В. Я., відповідно до якого вона заповіла належну їй земельну частку (пай) площею 2,83 га на території Заставецької сільської ради [PERSON] , 1987 р. н., а все інше майно [PERSON] , 1962 р. н. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 536/01-16 від 15.11.2024 року після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 95 за 2022 рік. З матеріалів вищевказаної спадкової справи вбачається, що 18.05.2022 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] (позивач). 06.05.2023 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстровий № 811 і № 812) на належні [PERSON] земельні ділянки площею 0,8918 га та 0,2393 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285300:01:001:0178 та 6124285300:01:001:0487 відповідно. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека\~В.\~І. № 487/02-31 від 22.10.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2882 га та 2,5387 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 671645, що залишилися після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, внаслідок їх втрати. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ч. 2 ст. 1270 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За приписами п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що матері позивача - [PERSON] згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 671645 належали земельні ділянки площею 0,2882 га та 2,5387 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285300:01:001:0460 та 6124285300:01:001:0151 відповідно. Вказані земельні ділянки [PERSON] заповіла [PERSON] . Останній не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , про що також зазначив в письмових поясненнях по справі. Поряд з цим, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved