Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Лихівської селищної\~ради Кам`янського\~району Дніпропетровської\~області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка належала їй на праві власності. 05.03.2007 року мати позивачки - [PERSON] склала на її ім`я заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. 06.12.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса від 06.12.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, в зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску вказаного 6-ти місячного строку на прийняття спадщини є те, що вона помилково вважала, що наявність на її ім`я заповіту від матері позбавляє її обов`язку звернутися до нотаріуса в 6-ти місячний строк, який передбачений законом. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, інших спадкоємців не має. Просить визначити їй додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.12.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Ухвалою суду від 28.01.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - виконавчий комітет Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, направили листа з проханням розглядати справу без участі їхнього представника, по позову заперечень не мають.. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.\~55, ст.\~124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, повно та\~всебічно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З досліджених письмових доказів встановлено такі обставини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] в с.Лихівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області народилася [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . (а.с.15) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач -20.05.1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». (а.с.16) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в смт.Лихівка Кам`янського району Дніпропетровської області померла [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ (а.с.13) Згідно копії довідки ВК Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 05.12.2024 року №282/02-21 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] одна. (а.с.14) 05 березня 2007 року в смт.Лихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] склала заповіт, яким заповіла на випадок своєї смерті кошти, які знаходяться на рахунках в смт.Лихівка філія Ощадбанку №7787/029, земельну ділянку, яка належить їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯГ №560104 виданого 26.07.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-1595 від 09.09.2005 року, площею 2,5983 га в межах згідно з планом заповіла [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №55. (а.с.33) Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 06.12.2024 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за №100/2024. (а.с.10) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2024 року (а.с.11), - приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Бас Я.А., - позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи №100/2024 до майна [PERSON] , померлої [INFO] 06.12.2024 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася [PERSON] ; згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2024 року, - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском нею строку для подачі заяви. (а.с.30-53) Строк для звернення із заявою про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин; інші спадкоємці відсутні. Отже, надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, -\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, позивач [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до ст. 1261 ЦК України. Позивач своєчасно не звернулася до нотаріуса, через те, що помилково вважала, що наявність на її ім`я заповіту позбавляє її обов`язку звернутися до нотаріуса в 6-ти місячний термін, який передбачений законом; спадщину прийняла фактично. Відповідно до ч. 1. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Також суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] в смт.Лихівка, Кам`янського району Дніпропетровської області та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Отже, надання позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Отже суд вважає можливим визнати причини пропуску позивачем терміну для подачі заяви про прийняття спадщини поважними, а тому їй необхідно надати додатковий строк для подачі вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved