Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

До Хмільницького міськрайонного суду надійшла зазначена вище позовна заява, яка обгрунтована тим, що 23 листопада 2020 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав від позивачки в борг кошти в сумі 6000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та отримання коштів громадянин [PERSON] власноручно написав розписку. Згідно договору позики відповідач по справі зобов`язався повернути позивачці кошти до 10 грудня 2021 року. Проте, зобов"язання відповідач не виконав та кошти у зазначений строк не повернув. Позивачка неодноразово в телефонному режимі зверталась до відповідача з вимогами про повернення їй позики, але останній на її вимоги не реагує. Враховуючи наведене, позивачка просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.01.2025 у позивачки витребувано оригінал розписки про отримання відповідачем коштів. Ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони по справі не з`явились. Позивачка надалала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи за місцем реєстрації, повістки повертаються з відмітками"адресат відсутній за вказаною адресою" та за "закінченням терміну зберігання". За наявності умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступні обставини. 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, згідно якого останній взяв у позивачки в борг кошти в сумі 6000 доларів США з умовою їх повернення до 10.12.2021( копія на а.с. 4, оригінал а.с. 22) Згідно договору дарування частини будинку від 18.09.2001 року [PERSON] належить половина будинку з надвірними спорудами, що у [ADDRESS] . ( копія а.с. 7). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Частиною 2 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, договір позики є одностороннім договором, а відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 1049 ЦПК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України) і в такому разі сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Поряд із цим, Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи №464/3790/16-ц, зробила висновки, які виклала у постанові від 16 січня 2019 року (провадження № 14-465цс18). Так, посилаючись на вимоги ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України Велика Палата Верховного Суду вказала, що укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми як в іноземній валюті, так в національній валюті України. Отже, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав та грошові кошти (борг) позивачу у встановлений строк не повернув, про що свідчить оригінал розписки наданий позивачем без будь-яких відміток про виконання договору, доказів належного виконання умов договору відповідачем не надано, тому неповернуті кошти в іноземній валюті підлягають стягненню на користь позивача у примусовому порядку. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved