Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що за час перебування з відповідачкою у шлюбі, за спільні кошти, вони придбали земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 7320781300:01:002:0527, яка розташована на території Горбівської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області та земельну ділянку, загальною площею 0,2083 га, кадастровий номер 7320786200:03:002:0047, розташована у с. Маморниця Вама Цуренської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, право власності на які зареєстровані за відповідачкою. Вважає, що означені земельні ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто його, [PERSON] та [PERSON] які просив поділити, визнавши у такому майні розмір часток кожного зі співвласників - відповідно до рівності часток співвласників по 1/2 частині. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. У своєму поясненні послався на те що під час шлюбу подружжя за спільні кошти придбали спірні земельні ділянки, які були зареєстровані на відповідачку. На даний час шлюб розірвано. Оскільки між сторонами виник спір щодо земельних ділянок, то просить суд задовольнити його вимоги за позовом. Представник позивача, [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивача не заперечували, обставини придбання спірних земельних ділянок за час шлюбу сторін не оспорюється. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі з 15 січня 2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2023 року було розірвано. За час\~шлюбу позивачка\~та відповідач\~набули за\~спільні кошти\~нерухоме майно:\~земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 7320781300:01:002:0527, яка розташована на території Горбівської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області та земельну ділянку, загальною площею 0,2083 га, кадастровий номер 7320786200:03:002:0047, розташована у с. Маморниця Вама Цуренської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєєстру прав власності на нерухоме майно № 383207712 від 17.06.2024 року вказані земельні ділянки належить на праві приватної власності [PERSON] , тобто відповідачці. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України\~\~ від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18). Отже на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Відповідно до частини четвертої статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи вищенаведені положення законодавства, з огляду на встановленні судом обставини, суд заходить встановленим, що спірне нерухоме майно, а саме земельна ділянка з кадастровим номером 7320781300:01:002:0527, що розташована на території Горбівської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області та земельна ділянка, загальною площею 0,2083 га, кадастровий номер 7320786200:03:002:0047, розташована у с. Маморниця Вама Цуренської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області були придбані у період перебування сторін у шлюбі, а відтак є спільною сумісною власністю подружжя, незважаючи на те, на кого з подружжя було зареєстровано таке нерухоме майно. Тому, частки чоловіка та дружини є рівними. Презумпція рівності часток подружжя у даній справі не спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням, відповідних доказів матеріали справи не містять. Таким чином, вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачка підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved