Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

13 серпня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось КП «Теплоенерго» ДМР з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем, впродовж періоду з січня 2022 року по березень 2024 року включно, надавались послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] , з яким 17 вересня 2007 року було укладено договір про відпуск теплової енергії для потреб опалення № 1277. Відповідний об`єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 01 жовтня 1998 року. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання по сплаті послуг належним чином не виконував, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, що виникла в період з січня 2022 року по березень 2024 року, в розмірі 140\~209 грн. 70 коп., з яких: 79 279 грн. 85 коп. - заборгованість за надані послуги; 3 678 грн. 27 коп. - 3% річних, 11 044 грн. 04 коп. - інфляційні збитки; 46 207 грн. 54 коп. - пеня. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. (а.с.1-6) Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху. (а.с.81) 20 серпня 2024 року позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, надано документ про сплату судового збору. (а.с.83-89) Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.91), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.92) В підготовче засідання 18 листопада 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 06 грудня 2024 року. (а.с.94) В підготовче засідання 06 грудня 2024 року представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, відповідач в засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Оскільки всі дії з підготовки справи до судового розгляду були виконані ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні на 07 січня 2025 року. (а.с.а.с.96, 97) Судове засідання 07 січня 2025 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи перенесено на 30 січня 2025 року. (а.с.104) В судове засідання 30 січня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2025 року. (а.с.107) 31 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява про долучення доказів. (а.с.109-154) 25 лютого 2025 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач у судові засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. (а.с.100) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток. (а.с.а.с.93,\~95,\~98,\~105,\~108) Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із позначкою - «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.99, 106, 155) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з 01.10.1998 р., що підтверджується договором купівлі-продажу від 01 жовтня 1998 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обє`кта нерухомого майна від 12 серпня 2024 року. (а.с.а.с.115, 118) 17 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відпуск теплової енергії для потреб опалення № 1277. (а.с.112-113) Відповідно до п.п.10.1., 10.6. Договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2010 року, та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Оскільки жодних заяв про припинення Договору не надходило, Договір продовжує свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами. На виконання умов Договору, позивач взяв на себе зобов`язання постачати відповідачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором. Згідно з п.1 Договору, відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення споживачу по його об`єктах здійснюється за адресою: м. Дніпропетровськ (наразі Дніпро), пр. Кірова (наразі Олександра Поля), буд. 8а. Порядок розрахунків передбачений розділом 6 Договору про відпуск теплової енергії для потреб опалення № 1277 від 17 вересня 2007 року. Таким чином, між позивачем і відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувалась даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялась від них. Протягом опалювального сезону, впродовж періоду з січня 2022 року по березень 2024 року включно, позивачем надавались відповідачу послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії та рахунками. (а.с.а.с.119-131) Проте, останній належним чином свої зобов`язання по оплаті цих послуг не виконував, внаслідок чого в період з січня 2022 року по березень 2024 року виникла заборгованість в розмірі 79 279 грн. 85 коп. Відповідно до розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за період з січня 2022 року по березень 2024 року становить 140 209 грн. 70 коп., з котрих: 79 279 грн. 85 коп. - заборгованість за надані послуги; 3 678 грн. 27 коп. - 3% річних, 11 044 грн. 04 коп. - інфляційні збитки; 46 207 грн. 54 коп. - пеня. (а.с.а.с.139-146) Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст.7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Умовами п.п.6.1., 6.2. договору № 1277 від 17.09.2007 р. встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач зобов`язаний не пізніше ніж до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим сплачувати вартість теплової енергії. Відповідно до п.7.3. вказаного договору сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за опалювальний період з січня 2022 року по березень 2024 року, а тому також вважає, що позивачем правомірно, згідно умов п.7.3 договору та ч.2 ст.625 ЦК України, нараховано заявлені до стягнення пеню, інфляційні збитки та 3% річних. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2022 року по березень 2024 року в розмірі 140 209 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за надані послуги 79 279 грн. 85 коп., 3% річних 3 678 грн. 27 коп., інфляційні збитки 11 044 грн. 04 коп., пеня 46 207 грн. 54 коп. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved