Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину АЕА № 698467 від 30.05.2001 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2001. При видачі вказаного свідоцтва була допущена помилка в прізвищі, що не збігається із записом її прізвища у паспорті громадянина України. Вказані розбіжності заважають в реалізації її права власності, та унеможливлює проведення державної реєстрації такого права в державному реєстрі прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим просила задовольнити заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця в судове зсідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5\~ст.14 К України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315ЦПКУкраїни суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявниця має прізвище від народження « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 лютого 1947 року серії [NUMBER] , про що здійснено запис у книзі актів цивільного стану про народження за № 31 від 04 лютого 1947 року. Як вбачається із вказаного свідоцтва, матір`ю заявниці зазначено [PERSON] . В подальшому, заявниця уклала шлюб з [PERSON] , та обрала прізвище чоловіка « [PERSON] », про що зроблено запис в актовій книзі цивільного стану за № 36 від 24 червня 1971 року та видано свідоцтво про шлюб від 24 червня 1971 року серії [NUMBER] . Після смерті матері заявниці, [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем зазначеного в заповіті майна, а саме домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , розташованого на приватизованій земельній ділянці 777 кв.м., стала [PERSON] , про що видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕА № 698467, від 30 травня 2001 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко Г.В. та зареєстровано в реєстр за № 2-2086. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 01 жовтня 2024 року, [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] з 15 серпня 2000 року. Таким чином, наявними в матеріалах справи підтверджено прямий родинний зв`язок заявниці із спадкодавцем, [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , яка успадкувала після її смерті домоволодіння, [ADDRESS] , а також факт реєстрації місця проживання заявниці до смерті своєї матері за вказаною адресою. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Нероди Д.Д. від 30 квітня 2024 року за № 72896549 [PERSON] відмовлено в проведенні реєстраційних дій через наявність розбіжностей в поданих документах щодо прізвища заявниці. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2007 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено [PERSON] . На переконання суду, розбіжності в документальних записах прізвища заявника у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 30 травня 2001 року українською мовою та у паспорті заявниці виникли внаслідок помилки існуючих правил української мови щодо написання прізвищ з апострофом, що мало наслідком невірне написання прізвища заявниці у правовстановлюючому документі як « [PERSON] ». Сама по собі наявність у заявниці усіх перелічених вище документів свідчить на її користь, однак через розбіжності у написанні прізвища вона позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт належності правовстановлюючого документу на майно саме їй. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З огляду\~на викладене,\~суд вважає, що заявник за допомогою належних та допустимих доказів довела належність їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕА № 698467, від 30 травня 2001 року, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved