Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі відповідач-2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачці земельну ділянку площею 4,158 га, яка розташована на території Бишівської сільської ради. При цьому, у 2006 році [PERSON] та [PERSON] узгодили між собою, що [PERSON] надає в оренду земельну ділянку з подальшим викупом [PERSON] . Тобто з 2006 року [PERSON] , на протязі останніх вісімнадцяті років обробляє дану земельну ділянку. Ще за життя [PERSON] , позивач сплатила домовлену вартість за земельну ділянку [PERSON] , але ухвалений 25 жовтня 2001 року Закон України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» встановив, що до врегулювання порядку реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним кодексом України власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати ці частки (паї), - окрім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб. На той час діяв мораторій на купівлю та продаж земель сільськогосподарського призначення, що не уможливило укласти між сторонами нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. У березні 2024 року позивач звернулася до відповідача [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , для врегулювання даного питання, а саме оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. При цьому, [PERSON] , повідомила про те, що її мама померла, а щодо земельної ділянки їй відомо про те, що [PERSON] розрахувалась з її мамою, так як домовлялись, і їй не було відомо про те, що земельна ділянка неоформлена. [PERSON] після смерті своєї матері до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки вважала, що спадкового майна не залишилось. Належний спадкодавці житловий будинок по [ADDRESS] , в якому проживала та була зареєстрована до дня смерті [PERSON] , ще за свого життя оформлено на відповідача [PERSON] . При зверненні до нотаріуса 15.03.2024 року стало відомо про те, що за свого життя [PERSON] склала заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповіла позивачу, про що позивач раніше не знала. 09.10.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області щодо оформлення своїх спадкових прав щодо спадкового майна за заповітом на зазначену земельну ділянку. При цьому приватний нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини. Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач просила суд: визначити їй додатковий строк терміном три місяці, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою суду від 02.01.2025 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також вказаною ухвалою витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву та Державного нотаріального архіву Київської області належним чином завірену копію заповіту, посвідченого 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, інформація про заповідача: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Витребувані докази надійшли до суду 28.01.2025 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 18.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутність та про підтримання позовних вимог. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Від відповідача Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), яка з 27.12.1972 р. до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 12). Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 9). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.03.2024 р. за параметрами пошуку [PERSON] , дата смерті [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 13). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.03.2024 р. встановлено, що у Спадковому реєстрі наявна інформація, а саме: заповіт посвідчений 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, інформація про заповідача: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 14). Згідно Державного акту на право власності на землю серії IV-КВ № 001254 виданий 29.03.2001 р., [PERSON] належала земельна ділянка площею 4.158 га, розташована на території Бишівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.08.2016 р. вказана земельна ділянка має кадастровий номер 3222780600:08:004:0006 (а.с. 16-18). Тож, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо вказаної земельної ділянки. Відповідно до заповіту посвідченого 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, заповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , вказану вище земельну ділянку площею 4.158 га заповіла [PERSON] (а.с. 46). 09.10.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П. щодо оформлення своїх спадкових прав за заповітом на зазначену земельну ділянку. При цьому приватний нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 19). Як вказала позивач, та що визнала відповідач [PERSON] , у 2006 році [PERSON] , та [PERSON] узгодили між собою, що [PERSON] надає в оренду земельну ділянку з подальшим викупом [PERSON] . Тобто з 2006 року [PERSON] , на протязі останніх вісімнадцяті років обробляє дану земельну ділянку. Ще за життя [PERSON] , позивач сплатила домовлену вартість за земельну ділянку [PERSON] , але у зв`язку з дією мораторію на купівлю та продаж земель сільськогосподарського призначення, було неможливо укласти між сторонами нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. У березні місяці 2024 року позивач звернулася до відповідача [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , для врегулювання даного питання, а саме оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. При цьому, [PERSON] , повідомила про те, що її мама померла, а щодо земельної ділянки їй відомо про те, що [PERSON] розрахувалась з її мамою за земельну ділянку, при цьому їй не було відомо про те, що земельна ділянка неоформлена. В подальшому при зверненні до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу дізналася про наявність заповіту на ім`я позивача. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Строк подачі\~до нотаріуса\~заяви після\~смерті [PERSON] становив з 19.01.2012 р. по [INFO] . Про наявність вказаного вище заповіту позивач раніше не знала, що й стало причиною пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тож, суд приймає вказану причину пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вважає її поважною. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Проаналізувавши встановлені\~обставини у\~справі,\~приймаючи визнання\~позову відповідачем\~ [PERSON] ,\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності\~та наведені\~позивачем причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~суд вважає\~їх поважними,\~факт пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~не є\~підставою для\~усунення від\~спадкування,\~тому суд\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню. Крім того, слід вказати, що визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не порушить прав жодних третіх осіб, оскільки інших спадкоємців до її майна ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. Судові витрати з відповідачів не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, а також позивач просила покласти такі витрати на неї.

Outcome: approved