Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Самойленко М.С. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 24 лютого 2012 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №202, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні характери та погляди на життя. Шлюб має формальний характер. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2024 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалю суду від 15 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання, призначене на 24 лютого 2025 року не з`явилася, однак подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва, однак причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2012 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №202, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 травня 2024 року. Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved