Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 09.01.2025 надійшов зазначений позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 06.03.2024 №\~492157-КС-001 у загальному розмірі 43\~436,38\~грн. та судові витрати (а.с.\~7). На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Памірський\~М.А. (довіреність від 29.01.2024, а.с.\~9; довіреність №\~10 від 29.01.2024, а.с.\~18) у позовній заяві зазначив, що за умовами кредитного договору №\~492157-КС-001, укладеного сторонами 06.03.2024 через сайт Позивача (https://my.tpozyka.com), Відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 10\~000\~грн. на зазначений нею картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за цим Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених Договором умовах. Проте Відповідач не надала своєчасно та у повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно з умовами Договору. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 18.01.2025 має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 43\~436,38\~грн., що складається з такого: \~10\~000,00\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за кредитом («тілом» кредиту); \~31\~936,38\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за процентами; \~1\~500,00\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за комісією. Копії позовної заяви та доданих до неї документів надіслано Відповідачеві, суду надано докази на підтвердження (а.с.\~61). Після виконання вимог частин шостої восьмої статті\~187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, витребувано за клопотанням Позивача докази на підтвердження перерахування коштів Відповідачеві, встановлено Відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 18.02.2025 (а.с.\~68-71). Представник Позивача у судове засідання 18.02.2025 не з`явився, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.\~79). У позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача (а.с.\~7); аналогічного змісту подано окрему заяву 28.01.2025 (а.с.\~81-85). Відповідач в судовому засіданні 18.02.2025 визнала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти суми заборгованості, зазначеної Позивачем до стягнення, про що подала письмову заяву (а.с.\~99). Додатково у суді пояснила, що, дійсно, отримала кредит у розмірі 10\~000\~грн., але через хворобу не сплатила жодного платежу на повернення кредиту. У січні поточного року Позивач пропонував врегулювати питання, скориставшись акцією та сплативши на погашення всією заборгованості 18\~300\~грн., але поки вона назбирала ці гроші і звернулась до Позивача у лютому, то така акція вже закінчилась. За загальним правилом частини першої статті\~223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання судом не вбачається. Відповідно до положень частин першої, другої, четвертої статті\~206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку, зокрема, з визнанням позову суд роз`яснює наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення Відповідача, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є фінансовою установою, основним видом діяльності є кредитування, що підтверджено відповідно Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії\~ФК номер\~880 (а.с.\~11) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.\~12), має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с.\~13-15). Між сторонами, а саме: Позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі директора Гайворонської\~М.М., з одного боку, та Відповідачем [PERSON] , з іншого боку, 06.03.2024 через веб-сайту Позивача (https://my.tpozyka.com) укладено Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) за №\~492157-КС-001 (далі Кредитний договір), копія якого долучена до позовної заяви (а.с.\~27-31). Ідентифікуючи Відповідача відомості наведено в розділі\~8 цього Договору із зазначенням також номеру електронного платіжного засобу (номеру банківської картки) та одноразового ідентифікатору електронного підпису (номеру паролю). Крім того, на підтвердження особи Позичальника до позовної заяви додано фотокопію паспорта Відповідача, що надавалась Позивачеві під час укладення Кредитного договору, що стверджено також Відповідачем у судовому засіданні. За умовами цього Кредитного договору Кредитодавець (Позивач) надає Позичальнику (Відповідачу) грошові кошти у розмірі 10\~000,00\~грн.; строк кредитування 24\~тижні; стандартна процентна ставка фіксована, 2\~% в день; знижена ставка 1,15; комісія на надання кредиту 1\~500,00\~грн., що нараховується одноразово при видачі кредиту; строк дії Договору до 21.08.2024; орієнтовна загальна вартість кредиту 26\~040,00\~грн. (розділ\~2 Договору). Виконання переказу кредитних коштів Відповідачеві підтверджується витребуваною за клопотанням Позивача ухвалою суду від 14.01.2025 (а.с.\~70) інформацією Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що надійшла до суду 14.02.2025 (а.с.\~88-93), з якої судом встановлено, що на ім`я Відповідача [PERSON] емітовано карту, номер якої співпадає з номером карти, на яку Позивачем було здійснено перерахування коштів та який зазначений Відповідачем у Кредитному договорі. Згідно з випискою за цією картою за період з 06.03.2024 до 21.08.2024 на рахунок Відповідача 06.03.2024 було зараховано кошти у розмірі 10\~000,00\~грн., що відповідає розміру кредиту, наданого Позивачем за зазначеним вище Кредитним договором. Відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення кредитної заборгованості, що нею стверджено у судовому засіданні. Тому виникла заборгованість, розрахунок якої за станом на 03.01.2025 додано до позовної заяви (а.с.\~19-22). Таким чином, Відповідач не надала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення її заборгованості за Кредитним договором згідно з умовами цього Договору. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 18.01.2025 має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 43\~436,38\~грн., що складається з такого: \~10\~000,00\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за кредитом («тілом» кредиту); \~31\~936,38\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за процентами; \~1\~500,00\~грн. \~ \~ \~ \~\~заборгованість за комісією. В ухвалі суду від 14.01.2025 про відкриття провадження у цій справі сторонам було роз`яснено засади цивільного судочинства, зокрема положення статті\~12 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (а.с.\~70). За загальним правилом частини першої статті 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з частиною першою статті\~509, частиною першою статті\~525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті\~626, частини першої статті\~634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа\~1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому за положеннями частин першої, другої статті\~639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням згаданих інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею\~11 цього Закону. За визначенням пунктів\~5, 7 частини першої статті\~3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, Закон України «Про споживче кредитування» надає право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Так, згідно з приписами частини другої статті\~8 названого Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті\~615 ЦК України). Згідно з вимогами статті\~526, частини першої статті\~527, частини першої статті\~530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття\~536 ЦК України). Статтею\~610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зважаючи на усе викладене, встановлені судом і визнані Відповідачем обставини, визнання Відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що Відповідач порушила умови Кредитного договору від 06.03.2024 №\~492157-КС-001, укладеного нею з Позивачем, не виконала в повній мірі взяті на себе зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає визначеному у названому Договорі розміру наданого Відповідачеві кредиту, процентній ставці та одноразовій комісії за надання кредиту згідно з умовам кредитування, що підтверджено належними і допустимими доказами, які не оспорювались Відповідачем, а відтак наявні підстави для задоволення позову. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту\~1 частини другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Проте у зв`язку з визнанням Відповідачем позову, про що перед початком розгляду справи по суті нею було подано письмову заяву (а.с.\~99), суд вбачає підстави для застосування норми частини першої статті\~142 ЦПК України про повернення Позивачеві з державного бюджету 50\~відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повне рішення суду складено у визначений частиною шостою статті\~259 ЦПК України строк з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності судді з 20.02.2025 до 28.02.2025 включно (а.с.\~106-108) згідно з порядком обчислення процесуального строку, закінчення якого припадає на неробочий день (частина третя статті\~124 ЦПК України). Відповідно до статей\~15, 16, 509, 525-527, 530, 534, 615, 626, 629, 639, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей\~3, 11 Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: approved