Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

07.11.2024 [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . У 2018 році стосунки між ними, як подружжя, розладилися, після чого вона з сином переїхала жити до своїх батьків. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2018 шлюб між ними розірвано. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні сина не бере, не бачив його, не спілкується з ним, життям та здоров`ям не цікавиться, коштів на утримання не надавав та не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. З огляду на зазначене, вважає, що поведінка відповідача підпадає під визначення «ухилення від виконання батьківських обов`язків», що дає підстави для позбавлення його батьківських прав. Крім цього, рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25.03.2019 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до повноліття сина. Проте, син росте, розвивається, бажає відвідувати різні гуртки, потребує належного забезпечення життєдіяльності (книги, хобі, одяг, техніка), у зв`язку з чим розмір стягуваних аліментів не забезпечує необхідні потреби сина, а тому просить збільшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/3. Ухвалою судді від 12.11.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 24.12.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених у ньому підстав, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, висновок органу опіки та піклування підтримує та просить позов задовольнити. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС Адлерського району міста-курорта Сочі управління ЗАГС Краснодарського краю Російської Федерації (а.с.8-9). Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2018, справа №398/3944/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19.11.2018 (а.с.16). Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2019, справа №398/524/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.16-18). Згідно з копією Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 31.10.20№444, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення документа до виконання становить 188729,00 грн. (а.с.19). З копії акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, проведеного за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам (а.с.20-21). Згідно з копією характеристики Мультипрофільного ліцею Олександрійської міської ради від 28.10.2024 № 492/01-40, стосовно учня [PERSON] , дитину виховує мати, вона приділяє увагу вихованню сина, цікавиться його успіхами. За період навчання дитини у школі, батько [PERSON] участі у вихованні сина не брав, до школи не телефонував, не цікавився навчанням та розвитком дитини. Зі слів матері дитина повністю утримується за її кошти. Жодної матеріальної допомоги батько не надавав (а.с.24). Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 04.09.2024 № 315/9/10/3, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітетів Олександрійської міської ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів та пояснень представника позивача вбачається, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, не спілкується з ним, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавав та не надає матеріальної допомоги на його утримання, що свідчить про байдужість відповідача як до власного сина, так і до виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Посилання представника позивача на те, що дитина росте, а отже потребує більш витрат, не є тими обставинами, які дають підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки не мають постійний характер. Такі обставини можуть бути предметом розгляду позовної заяви про стягнення додаткових витрат не дитину. Тобто, без надання доказів зміни матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів, немає підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів, у зв`язку з цим суд вважає позов в цій частині необґрунтованим, а тому у його задоволені необхідно відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial