Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до положень ст.ст. 14, 33\~ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д. У своєму позові [PERSON] посилається на те, що 12.03.2016 року між нею та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб за актовим записом №19. Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.10.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно правил ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.\~274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14.11.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справ за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином сповіщався поштовим зв`язком за останнім місцем реєстрації, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 12.03.2016 року між [PERSON] та\~ [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб за актовим записом №19. Від даного шлюбу народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком у свідоцтвах про народження дітей записаний [PERSON] . Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають із позивачкою. Даний факт відповідачем спростований не був. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані\~утримувати своїх\~дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~ст.\~182\~СК України,\~передбачено обставини,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліменті в, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд враховуючи потреби дітей у матеріальній допомозі батька,

Outcome: approved