Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь 120\~239,84 гривень за прострочення виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11135335000 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 22\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних. В якості забезпечення вказаного кредитного договору 03.04.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки за умовами якого останній зобов`язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору у повному обсязі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2010 року у справі №2-3560/10 був задоволений позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту № 11135335000 у загальній сумі 203\~965,09 гривень. На виконання вказаного рішення 17.08.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом були видані виконавчі листи на підставі яких Другим ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області були відкриті виконавчі провадження №51371145 та №51371002. 12.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений Договір факторингу №1 за умовами якого ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги до боржників за кредитним договором № 11135335000. У зв`язку із відступлення права вимоги за кредитним договором № 11135335000 у вказаних виконавчих провадженнях була здійснена заміна стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Зазначено, що вищевказане рішення суду про стягнення заборгованості відповідачами виконано не було. За таких обставин, оскільки відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, останні, відповідно до приписів ст.625 ЦК України зобов`язані сплатити три проценти річних від простроченої суми, які за період з з 01.06.2017 року по 23.02.2022 рік становлять 28\~701,13 гривень та інфляційні втрати, які за період з 01.06.2017 року по 23.02.2023 рік становлять 91\~529,71 гривень. Відзив від відповідачів на позов поданий не був. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про часта місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. За змістом ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом. 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1113535000 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 22\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,5 % річних на строк по 03.04.2017 року. В цей же день, 03.04.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки за умовами якого останній поручився перед банком відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 1113535000 від 03.04.2007 року у повному обсязі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2010 року (справа №2-3560/10) був задоволений позов ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту № 1113535000 від 03.04.2007 року у сумі 202145 грн. 09 коп., судовий збір у сумі 1700,00 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень, а всього 203\~965 грн. 09 коп. Вказане рішення набуло чинності та було звернуто до примусового виконання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.08.2012 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчих листів № 2-3560, виданих 17.08.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення у солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у сумі 203\~965 грн. 09 коп. Згідно відповіді Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому №51822 від 11.05.2024 року встановлено, що на примусовому виконанні у вказаному відділі перебували виконавчі листи №2-3560/10, які були видані Хмельницьким міськрайонним судом 17.08.2010 року про стягнення з [PERSON] (виконавче провадження №51371145) та з [PERSON] (виконавче провадження № 51371002) на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 203\~965,09 гривень. Постановою державного виконавця від 09.06.2016 року виконавче провадження №51371145 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» ( у зв`язку із відсутністю у боржника майна,на яке можливо звернути стягнення); стягнення за виконавчим листом не проводилося. Виконавче провадження № 51371002 було відкрито 09.06.2016 року та перебуває на примусовому виконанні. За час перебування на виконанні проводиться стягнення з пенсії боржника [PERSON] та за вказаний період загальна сума стягнення 13183,63 гривень. Станом на даний час вищевказане рішення суду не виконано. Застосовані норми та правова позиція суду. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові . При цьому в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Крім того, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду які викладено у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (провадження 14-67цс20) закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. У постанові від 26.01.2021 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові від 31.102018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), згідно з яким наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору; на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки та зазначила, що "наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. За таких обставин суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов про стягнення з відповідачів 3% річних, а також інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, які передбачені ч.2 ст.625 ЦК України є обґрунтованим. Щодо розміру 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню. Так, згідно відповіді Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому №96847 від 15.10.2024 року встановлено, що в рахунок погашення заборгованості з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Кей-Колект» було стягнуто: 3720,45 грн. дата перерахування 31.05.2019 рік; 272,18 грн. дата перерахування 30.09.2019 рік, 284,36 грн. дата перерахування 30.09.2019 рік; 3\~363,64 дата перерахування 08.04.2020 рік; 297,82 грн. дата перерахування 12.06.2020 рік, 622,55 грн. дата перерахування 04.09.2020 рік; 297,82 грн. дата перерахування 04.09.2020 рік; 311,27 грн. дата перерахування 24.11.2020 рік; 316,45 грн. дата перерахування 18.05.2021 рік; 321, 64 грн. дата перерахування 18.05.2021 рік; 482,45 грн. дата перерахування 18.05.2021 рік; 2154,56 грн. дата перерахування 24.01.2022 рік; 738,44 грн. дата перерахування 30.06.2022 рік. За таких обставин сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.06.2017 року по 23.02.2022 рік з урахуванням сплачених в погашення боргу сум буде становити із розрахунку: -за період з 01.06.17 року по 30.05.2019 рік: 202\~145,09 грн. *3% * 729 днів / 100% *365 = 12112,09 грн.; -за період з 31.05.2019 року по 29.09.2019 рік: 198\~424,64 грн. *3% *129 днів /100% *365 днів = 2103,84 грн.; -за період 30.09.2019 року по 07.04.2020 рік: 197\~868,10 грн. * 3% *191 день /100% *365 днів = 3106,25 грн.; -за період з 08.04.2020 року по 11.06.2020 рік: 194\~504,46 грн. *3% *65 днів/100% * 365 днів = 1039,13 грн.; -за період з 12.06.2020 року по 03.09.2020 рік: 194\~206,64 грн. * 3% * 84 дня/ 100% * 365 днів = 1340,82 грн.; -за період з 04.09.2020 року по 23.11.2020 рік: 193\~286,27 грн. * 3% * 81 день / 100% * 365 днів = 1286,80 грн.; -за період з 24.11.2020 року по 17.05.2021 рік: 192\~975,00 грн. * 3% * 175 днів / 100% * 365 днів = 2775,66 грн.; -за період з 18.08.2021 року по 23.01.2022 рік: 191\~854,46 грн. * 3% * 251 день / 100% * 365 днів = 3957,98 грн.; -за період з 24.01.2022 року по 23.02.2022 рік: 189\~699,90 грн. * 3% * 31 день / 100% * 365 днів = 483,34 грн. Усього за вказаний період сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання буде становити 28205,91 гривень. Інфляційні нарахування на суму боргу за період з 01.06.2017 року по 23.02.2022 рік буде становити із розрахунку: -за період з 01.06.17 року по 31.05.2019 рік: (202\~145,09 грн. * 1,016 * 1,002 * 0,999 * 1,02 * 1,012 * 1,009 *1,01 *1,015 * 1,009 * 1,011 * 1,008 * 1,0 * 1,0 * 0,993 * 1,0 * 1,019 * 1,017 * 1,014 * 1,008 * 1,01 * 1,005 * 1,009 * 1,01 * 1,007) - 202\~145,09 грн. = 45155,15 грн. -за період\~з 01.06.2019\~року по\~30.09.2019\~рік:\~(198\~424,64\~грн.\~*0,995\~*\~0,994\~*\~0,997\~*\~1,007)\~-198\~424,64\~грн.\~=\~-1395,84\~грн. Оскільки за цей період сума інфляційних нарахувань має від`ємне значення така сума у розрахунку не враховується. -за період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 рік (197\~868,10 грн. *1,007 * 1,001 * 0,998 * 1,002 * 0,997 * 1,008) - 197\~868,10 грн. = 2576,00 грн.; -за період з 01.04.2020 року по 01.06.2020 рік (194\~504,46 грн. * 1,008 * 1,003) 194\~504,46 грн. = 2144,21 грн.; -за період з 01.06.2020 року по 01.09.2020 рік (194\~206,64 грн. * 1,002 * 0,994 * 0,998) 194\~206,64 грн. = --1166,01\~грн. Оскільки за цей період сума інфляційних нарахувань має від`ємне значення така сума у розрахунку не враховується. -за період з 01.09.2020 року по 31.11.2020 рік (193\~286,27 грн. * 1,005 * 1,01 * 1,013) 193\~286,27 грн. = 5459,49 грн.; -за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 рік (192\~975,00 грн. * 1,009 * 1,013 * 1,01 * 1,017 * 1,007 * 1,013) 192\~975,00 грн. = 13697,60 грн.; -за період з 01.06.2021 року по 31.01.2022 рік (191\~854,46 грн. * 1,002 * 1,001 * 0,998 * 1,012 * 1,009 * 1,008 * 1,006 * 1,013) 191\~854,46 = 9584,68 грн.; -за період 01.02.2022 по 23.02.2022 рік: (189\~699,90 грн. * 1,016 ) 189\~699,90 грн. = 3035,19 грн. Всього до стягнення сума інфляційних нарахувань буде становити 81652,32 гривень. З огляду на викладене поданий ТОВ «Кей-Коллект» позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 28205,91 гривень та інфляційні втрати у сумі 81652,32 гривень, а всього 109858,23 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог а саме по 1383,28 гривень з кожного відповідно.

Outcome: partial