Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів: заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послугу з постачання гарячої води у розмірі 73 234,95 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 19 195,94 грн, 3% річних у розмірі 5 719,72 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позовну заяву обґрунтував тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , зокрема, до квартири [ADDRESS] , на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012 року. Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , а отже є споживачами комунальних послуг, які надаються до квартири. Письмовий договір з позивачем про надання послуг відповідачі не укладали, однак вони не звільняються від сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії та з серпня 2017 року за послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого станом на 01.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 73 234,95 грн (теплова енергія - 30 911,35 грн, гаряча вода - 42 323,60 грн), відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості до 23.02.2022 року нарахована інфляційна складова боргу у розмірі 19 195,94 грн та 3% річних у розмірі 5 719,72 грн. 01.04.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 23.04.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Євдоченко Н.Д. засобами поштового зв`язку подав відзив на позову заяву, з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи. За змістом відзиву представник відповідача висловив свою позицію щодо предмету та підстав позову, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позов та долучених до нього доказів на спростовання позиції позивача щодо підстав та предмету позову. Зокрема, представник відповідача вказував, що надані позивачем, на підтвердження заборгованості відповідачів, бухгалтерські довідки не є доказом заборгованості відповідачів, оскільки містять зведену інформацію про нарахування, з якої неможливо зрозуміти за який саме обсяг послуг було проведено нарахування позивачем, який спосіб нарахування було ним використано, за яким тарифом визначалась вартість наданих послуг. Жодного первинного документу, який може бути доказом, позивачем не надано. Зазначав, що порядок надання таких послуг як централізоване опалення та централізоване гаряче водопостачання та їх облік. Щодо послуги з централізованого опалення, представник посилалась на п.п.9, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якими врегулювалось надання цієї послуги у спірний період, а саме: з січня 2016 року до 30 квітня 2022. Так, вказувала, що перевірити, обґрунтованість та законність нарахувань, проведених позивачем у період з січня 2016 по квітень 2022, є неможливим у зв`язку з відсутністю відомостей про це у позовній заяві та бухгалтерській довідці. Квартира її довірителя не обладнана приладом обліку теплової енергії, тому нарахування у вказаний період повинні були проводитися за правилами, встановленими або п. 12 або п. 21 Правил. Якщо мова іде про нарахування за вказаними нормами, то звертала увагу на те, що у квартирі її довірителя є кілька особових рахунків - [NUMBER] та [NUMBER] . З поданої бухгалтерської довідки неможливо встановити, за яким з цих особових рахунків проведено нарахування та виникла заборгованість, яку опалювальну площу прийнято до розрахунку та чи відповідає така площа площі, якою користується її довіритель. З огляду на це неможливо визначити, який саме обсяг наданих [PERSON] послуг, та яку сума плати за них вона повинна внести. Щодо надання цієї послуги у інший спірний період, а саме: з 1 травня 2022 року до 31 січня 2024 року, представник посилалась на п.п. 18-20 Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, у відповідності до яких одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал). Для переведення одиниць вимірювання теплової енергії приладами обліку застосовуються коефіцієнти 1 Гкал= 1162,2 кВт*г, 1 кВт*г = 0,000859 Гкал, 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал. Комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії обсяг споживання теплової енергії у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Відповідно у період з травня 2022 року по січень 2024 року нарахування повинні були здійснюватися відповідно до вказаних норм. Перевірка проведених позивачем нарахувань вказаним нормам є неможливою з огляду на відсутність у справі відомостей та доказів. Таким чином, на думку, представника відповідача, позивачем не доведено його вимог в частині надання послуги з централізованого опалення у заявленому ним обсязі, а тому у цій частині вимог просила відмовити саме у зв`язку з їх недоведеністю. Щодо послуги з централізованого гарячого водопостачання, то представник посилалась на п. 9 розділу «Порядок обліку та оплати послуг» Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якими врегулювалось надання цієї послуги у спірний період, а саме: з серпня 2017 року до 30 квітня 2022. Зазначала, що у відповідності до Правил 630 у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік та нарахування здійснюються за показаннями такого приладу обліку. У разі встановлення у будинку загальнобудинкового приладу обліку нарахування здійснюються відповідно до п. 11 цих Правил. При відсутності засобів обліку нарахування здійснюються відповідно до п. 20-21 Правил відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання з розрахунку на одну особу. З поданих позивачем відомостей неможливо встановити, яким чином проводилися нарахування у цей період, на скільки вказані ним суми вартості спожитої послуги відповідали фактичному споживанню. У період серпень 2017 року - грудень 2021 року квартира її довірителя не була обладнана приладами обліку гарячої води. Однак нарахування коливаються в межах 327,55 грн. - 1113,30 грн., що не дає можливості встановити їх відповідність фактичному споживанню. Вважала, що позивачем не доведено, що ним надано послугу з гарячого водопостачання на зазначену ним у позові суму за вказаний період. Просила взяти до уваги, що не зрозуміло, чи є вони визначальними при вирішенні справи у зв`язку з неналежним виконанням позивачем свого процесуального обов`язку щодо подачі доказів. Правове регулювання надання цієї послуги у період з 1 травня 2022 року до 31 січня 2024 року здійснювалось на підставі Правил надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182. Додатково вказувала, що у цей період у спірному житлі проживала її довіритель разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживали у спірному житлі з 2013 року (не проживають і на даний час), що підтверджується актом від 9 квітня 2024 року. [PERSON] , є донькою тітки [PERSON] , яка приблизно у 2005 році виїхала з України на постійне проживання до Російської федерації. В квартирі не з`являлась навіть підчас своїх приїздів до батька в м. Київ. [PERSON] , яка є тіткою [PERSON] , вела бродяжницький спосіб життя, була позбавлена свободи та була жертвою торгівлі людьми. Після повернення з місця позбавлення свободи за місцем реєстрації не проживала. З приводу її розшуку [PERSON] зверталась до поліції. Відповідач [PERSON] є сестрою [PERSON] , а [PERSON] - племінницею. У спірний період вони не проживали у спірній квартирі. З січня 2021 року квартира [PERSON] обладнана приладами обліку гарячої води: № 02016598 та № 02016587, які прийняті позивачем до абонентського обліку. Здійснені позивачем нарахування за послугу з централізованого гарячого водопостачання за період з січня 2022 року по кінець спірного періоду у загальній сумі 353,04 грн відповідач [PERSON] визнає. Щодо нарахувань 3% річних та інфляційних нарахувань, то представник відповідача, посилаючись на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), Постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р., вказувала, що з 12 березня 2020 року на території України було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Карантин скасовано з 1 липня 2023 року згідно Постанови КМУ від 27 червня 2023 року № 651. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення розміру 3% річних та інфляційної складової за період з серпня 2020 по 30 червня 2023 року представник відповідача просила відмовити. Окрім того, представник відповідача просила застосувати строк позовної давності. Також, представник відповідача просила, у разі задоволення позову у будь-якій частині, розстрочити виконання судового рішення строком на 3 роки, оскільки її довіритель перебуватиме у надзвичайно скрутному матеріальному становищі з огляду на наступні обставини: 1) [PERSON] мала статус дитини сироти, оскільки її мати померла [INFO] , коли їй було 12 років. Тітка [PERSON] нею не цікавилась та вела аморальний спосіб життя, часто разом зі своїм співмешканцем вчиняла насильство відносно [PERSON] . 2) [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] , яку вона де-який час виховувала одна. 3) [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . 4) Згідно наказу ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд. № 017/10122/1-р від 10 жовтня 2022 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У період цієї відпустки вона отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3 років у сумі 860,00 грн. Батько дітей утримання не надає та має заборгованість зі сплати аліментів. У разі прийняття судом рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості у будь-якій сумі, вона разом з малолітніми дітьми буде поставлена за межу бідності. У той же час розстрочка виконання надасть їй можливість сплачувати заборгованість поступово, частинами, не позбавляючи себе та малолітніх дітей засобів до існування. 08.05.2024 (№26446) до суду представник позивача подав письмові пояснення по справі на позовну заяву, у якому позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму заборгованості в межах періоду з 12.03.2017 року по 01.02.2024 року: - заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 66 607,27 грн (централізоване опалення - 24 283,67 грн та постачання гарячої води - 42 323,60 грн); - інфляційні втрати в розмірі 15 392,35 грн (за централізоване опалення - 3 793,71 грн та постачання гарячої води - 11 598,64 грн); - 3% річних у розмірі 4 559,69 грн (централізоване опалення - 1 045,63 грн та постачання гарячої води - 3 514,06 грн). На обґрунтування своєї позиції зазначає таке. Щодо порядку укладення Договорів про надання послуг з постачання централізованого опалення/теплової енергії та гарячої води, то позивач посилався, зокрема, на ч. 1 ст. 9 Закону України «ГІро житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ від 09.11.2017, згідно якої споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Щодо солідарного стягнення заборгованості з Відповідачів, то позивач вказував, що діюче законодавство надає кредитору право, у разі солідарного обов`язку боржників (що має місце у даній справі), заявляти вимогу про виконання обов`язку як до усіх боржників разом, так і до когось з них конкретно за вибором кредитора. Щодо заяви відповідача про не проживання інших мешканців квартири за місцем реєстрації та відсутності обов`язку сплати коштів за надані послуги, то позивач зазначав, що проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, в яких крім відомостей про надані послуги та нараховані за надані послуги кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб) існуючий розмір боргу, у разі його наявності, а також постійно повідомляється про те, що показання квартирних засобів обліку щомісяця мають зніматися споживачами та надаватися виконавцю послуг, із зазначенням номерів телефонів, електронних адрес та наявних сервісів, за допомогою яких здійснюється зв`язок з теплопостачальною організацією. У разі ненадання показань, нарахування виконуються за показаннями будинкового вузла обліку або нормами споживання. Відповідачі, із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів за надані послуги до позивача не зверталися, а відповідно визнавали факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Отже, саме споживач, має інтерес до надання виконавцю послуг показників індивідуального засобу обліку, встановленого у квартирі, а також достовірних відомостей про кількість осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, а також відомостей про зміну кількості таких осіб. Обов`язку періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, у виконавця немає, плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем. Доказів того, що відповідачі, до моменту подання позовної заяви до суду звертались до позивача з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників засобу обліку чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, відповідачами не надано. У зв`язку із порушенням споживачем вимог нормативно- правових актів в частині зобов`язань споживача інформувати виконавця в місячний термін про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, у виконавця відсутні правові підстави для проведення перерахунку обсягів наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах. Крім того, позивач звертав увагу на те, що плата за послуги з постачання теплової енергії справляється у залежності від опалювальної площі квартири і не залежить від проживання у ній людей. Щодо тверджень відповідача зазначено, що в даній квартирі обліковується 2 особових рахунки - [NUMBER] та [NUMBER] , а з поданої позивачем бухгалтерської довідки неможливо встановити, за яким цих особових розрахунків проведено нарахування та виникла заборгованість, то позивач вказав на наявність у нього деталізованого розрахунку суми заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та деталізованого розрахунок за послугу з постачання гарячої води за особовим рахунком - [NUMBER] , які містять інформацію яким чином позивач визначив щомісячну суму заборгованості (які тарифи ним застосовувались, яка кількість спожитої води враховувалась, з чого позивач виходив, визначаючи саме такий розмір щомісячних споживань води відповідачами (кількість зареєстрованих осіб, покази лічильників тощо), кількість зареєстрованих осіб, щомісячну кількість спожитої гарячої води, порядку нарахування коштів тощо. Вказував, що в квартирі відповідачів відсутній засіб обліку гарячої води, а тому нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснювалось по нормі споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Звертав увагу на розрахунок заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води, де за період з серпня 2017 по лютий 2021 року за вказаною адресою нарахування здійснювалось за нормою споживання на кількість зареєстрованих в квартирі. Наприклад, за розрахунковий період липень 2018 рік було нараховано: 5 (кількість зареєстрованих) * 3,00 м.куб (норма на 1 особу) * 65,15 (тариф) грн/м куб = 977,25 грн (нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води за липень 2018 року). З березня 2021 року послуга з постачання гарячої води до квартири не надається, а тому нарахування за послугу з постачання гарячої води, з березня 2021 року по 31.01.2024 - відсутня. Також позивач звертав увагу, що з лютого 2022 року по особових рахунках споживачів нараховуються витрати на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ). Відповідно, усі споживачі, в тому числі і ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу. З лютого 2022 року щомісяця нараховується окремо за послугу з постачання гарячої води та окремо за ФГВ, оскільки за ФГВ розрахунок здійснюється, застосовуючи тариф на послугу з постачання теплової енергії. За період з березня 2017 по січень 2024 року нарахування за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії здійснювалось на підставі показників загально будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири. Наприклад, за розрахунковий період листопад 2023 рік було нараховано: 0,2253 (витрати, Гкал) * 1408,27 (тариф) грн/Гкал= 317,70 грн (нарахування за послугу з постачання теплової енергії за листопад 2023 року). Щодо надання послуг безпосередньо Відповідачам, то позивач стверджував, що він не має доводити факт надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання безпосередньо до квартири споживача, оскільки надає послуги з постачання теплової енергії не окремо до кожної квартири, а в цілому до багатоквартирного будник» відповідача та інших будівель, які знаходяться на території Дніпровського та Дарницького районів м.Києва і це є загальновідомою обставиною, яка не погребує доказування. Самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та не є підставою для не проведення Виконавцем розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача. Щодо строків позовної давності, позивач зазначав наступне. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України був встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який постановами КМУ був неодноразово продовжений. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 вносились зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 № 338 та від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими продовжено термін дії карантину та обмежувальних про епідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30 червня 2023 року». Отже, починаючи з 12.03.2020 строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19). Пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12.03.2017. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12.03.2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки вважають продовженими на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19). Тому заява відповідача про застосування строків позовної давності може бути застосована судом лише до заявлених позовних вимог за отриманні послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії в межах періоду з січня 2016 року по 12 березня 2017 року. Борг за послуги гарячого водопостачання за період з 01.08.2017 по 01.02.2024 нараховано в межах позовної давності. Щодо нарахованих 3 % річних та інфляційної складової боргу, то позивач, посилаючись на постанову Кабінету міністрів України від 05 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою встановлено заборонену нарахування в період дії воєнного стану неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та 3% річних на заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, яка виникла в період дії воєнного стану. Отже, позивач, посилаючись на свій розрахунок суми боргу за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячого водопостачання, доданий до позовної заяви звертає увагу на те, що заборгованість обліковується станом на 01.02.2024 року, а нарахування 3% річних та інфляційної складової боргу здійснюється ним по 23.02.2022 року, тобто до введення в дію воєнного стану в Україні. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial