Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту та страхування №Z75.21782.005971527, який є змішаним договором кредиту та страхування. Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 49999,00 грн. для власних потреб, процентна ставка 9,99% річних. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи їх не в повному обсязі, чим порушив взяті на себе зобов`язання. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року загальна заборгованість [PERSON] за договором кредиту (станом на дату відступлення права вимоги) складала 119286,38 грн., з яких -48053,79 грн. заборгованість за основним боргом; -14688,88 грн. заборгованість за відсотками; -56543,71 грн. заборгованість за іншими процентними платежами. Представник позивача надав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представниця відповідачки позов визнала частково, в частині стягнення комісії за умовами договору просила відмовити, так як дані послуги не конкретизовані, а тому є нікчемними, про що свідчить практика ВС. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представницю відповідачки, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.ч.\~1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 627 ЦК України, закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 20.11.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z75.21782.005971527, за умовами якого банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту: простий, сума кредиту: 49999,00 грн., процентна ставка та тип % річних 9,99% змінювана, строк кредиту: 60 місяців. Згідно п. 1.5 під час користування кредитом, банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 додатку №1 як інші послуги банку. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку. Дата повернення кредиту 20.11.2024 року. Банк надав кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 43102,59 грн., позичальник доручив банку сплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6896,41 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z75.21782.005971527 від 20.11.2019 року станом на 25.07.2023 року складала 119286,38 грн., з яких -48053,79 грн. заборгованість за основним боргом; -14688,88 грн. заборгованість за відсотками; -56543,71 грн. заборгованість за несплаченими комісіями. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відповідно до рішення №1 від 25.03.2024) було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 під №756 значиться [PERSON] боржник за договором №Z75.21782.005971527 від 20.11.2019 року. Однак відповідачка, всупереч умовам договору кредиту, свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого платежі не сплачувалися. Проте, суд вважає, що заборгованість за комісією в розмірі 56543,71 грн. не підлягає стягненню з відповідача, оскільки умова договору кредиту щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати за обслуговування кредиту, тобто комісії є нікчемною, з огляду на те, що вона не стосується самого кредиту, і відповідно повинна містити конкретний список послуг та їх вартість. При цьому суд враховує практику ВС, яка викладена у постанові Верховного Суду від 06.11.2023 року у справі №204/224/21 та постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №\~496/3134/19. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~\~(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві\~позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з урахування вищевикладеного, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а право вимоги по ньому перейшло до позивача. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд пропорційно присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial