Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову вказано, що [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , мати [PERSON] , померла [INFO] . Батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] . Відповідач, хоч і являється батьком малолітнього [PERSON] , однак жодних батьківських обов?язків по відношенню до нього не виконує, а також не здійснює своїх батьківських прав. Відповідач не виховує сина, не піклується про його здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку його природних здібностей, не проявляє поваги гідності дитини, не готує його до самостійного життя та праці, як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач з сином не спілкується, не відвідує його за місцем проживання та в інших місцях перебування дитини. Син не отримує від відповідача жодного подарунку. Всіх перелічених вище обов?язків відповідач не виконує свідомо. Все вищезазначене свідчить виключно про одне - відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов?язків по відношенню до сина [PERSON] . Після смерті - [PERSON] , малолітній [PERSON] проживав та продовжує проживати разом з позивачкою та її чоловіком [PERSON] . Відповідач за період навчання жодного разу не відвідував загальношкільні та класні батьківські збори. На медичні огляди і амбулаторний прийом малолітній [PERSON] з?являється з бабусею. Відповідач здоров?ям дитини не цікавиться та не приймає участі у забезпеченні йому необхідного огляду та лікування. Грошових коштів на утримання дитини відповідач не надає та використовує кошти - пенсію дитини у зв?язку із втратою годувальника на власні потреби, а не в інтересах дитини. За таких обставин позивач [PERSON] звернулась до суду та просила: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.12.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.01.2025. 21.01.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 18.02.2025. 18.02.2025 в судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала. Повідомила, що вона забрала свого онука [PERSON] , [INFO] , до себе після смерті її дочки [PERSON] . Рідний батько дитини, відповідач [PERSON] , з того часу дитиною не цікавився та батьківських обов`язків не виконував. Після смерті дружини він оформив на себе виплату на дитину та продовжує отримувати кошти, які в повному обсязі дитині не віддає. Після одного із засідань комісії органу опіки і піклування [PERSON] віддав картку, на яку приходять виплати, однак в подальшому він заблокував її. Онук [PERSON] проживати з батьком не бажає, хоче залишитись проживати з нею. Представник позивача, адвокат Грозік І.І., підтримав позов з викладених у ньому підстав. Додатково зазначив, що відповідач [PERSON] після смерті дружини [PERSON] є єдиною найближчою людиною, яка мала б піклуватись про свого сина [PERSON] , однак відповідач цього не робив та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Дитина перебуває на повному утриманні бабусі - позивачка [PERSON] . [PERSON] жодної допомоги сину не надає, матеріально не забезпечує, отриманими коштами по втраті годувальника, які виплачуються на користь дитини, розпоряджається на власний розсуд. Представник позивача вважає, що відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, у зв`язку із чим його слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Представник органу опіки і піклування [PERSON] в судовому засіданні подала висновок Органу опіки і піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , що відповідатиме найвищим інтересам дитини. Додатково зазначила, що проблеми у цій сім`ї виникли після смерті матері дитини. Бабуся [PERSON] зверталась до органу опіки і піклування стосовно виплат, які [PERSON] отримує, однак на дитину ці кошти не витрачає. На всі телефонні дзвінки [PERSON] відповідав, на всі засідання комісії з`являвся, однак це не мало належного позитивного результату. [PERSON] хоч і повернув картку для виплат, однак потім заблокував її; якщо і переводив якісь кошти сину, то не в повному обсязі. З сином [PERSON] не спілкується. Дитина проживає з бабусею, перебуває на її утриманні. Спілкуватись із батьком [PERSON] не бажає. Окрім того, в судовому засіданні у якості свідків були допитані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] повідомила, що проживає на одній вулиці із позивачкою [PERSON] . Позивачка та її чоловік утримують та виховують їх онука - [PERSON] , який почав проживати з ними після смерті його матері ( доньки позивачки). Батька дитини вона не знає і ніколи не бачила, він ніколи не цікавився життям дитини. [PERSON] батька не визнає та не хоче з ним спілкуватись. Бабуся [PERSON] виконує всі обов`язки із виховання дитини належним чином та добре піклується про дитину. [PERSON] , сусідка [PERSON] , повідомила, що добре знає родину своєї сусідки. Вона ( [PERSON] ) та її чоловік після смерті доньки забрали до себе свого онука [PERSON] та належним чином опікуються над ним. Батько [PERSON] сином не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. У бабусі з дідусем створені всі належні умови для виховання та розвитку онука. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Абзацом 1 і 2 пункту 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батьків до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України», від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). У п.п. 47-49 рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування у даній справі є факти та обставини невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що служить підставою для позбавлення батьківських прав відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України. З документів, доданих до матеріалів справи позивачем, вбачається наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 5). Мати [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивач по справі, [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Отже, позивачка [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . З довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Деражнянської сільської ради від 14.10.2024 № 274 слідує, що [PERSON] , [INFO] , з 15.04.2022 і на даний час без реєстрації проживає з рідними бабою та дідом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10), З інформаційної довідки № 166 від 07.10.2024, виданої Дюксинським ліцеєм ім. Н.А. Хасевича Деражнянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з 2022 року. Дитина проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , за період навчання дитини у закладі освіти жодного разу не відвідував загальношкільні та класні батьківські збори, лише один раз цікавився навчанням дитини (в кінці 2023-2024 н.р. спілкувався з класним керівником у телефонному режимі). При спілкуванні зі шкільним психологом [PERSON] та класним керівником [PERSON] . [PERSON] сказав, що хоче проживати з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , бо вони піклуються про нього (дитина забезпечена одягом, взуттям, шкільним приладдям, всім необхідним для життєдіяльності) і тут він має багато друзів (а.с. 9). Згідно довідки КНП «Деражнянська лікарня» Держанянської сільської ради від 04.10.2024 № 98, [PERSON] , [INFO] , на медичні огляди та амбулаторний прийом з`являється з бабусею (а.с. 11). З висновку Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради від 13.02.2025 № 04-31/138 вбачається, що питання участі [PERSON] у вихованні та утриманні сина вже розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15 листопада 2023 року. До служби у справах дітей звернувся рідний дядько малолітньої дитини, [PERSON] , який скаржився, що відколи померла сестра і племінник переїхав до бабусі з дідусем, рідний батько не віддає банківську картку, на яку надходить допомога, не допомагає та не підтримує сина. [PERSON] було попереджено про неналежне виконання батьківських обов?язків відносно малолітнього сина [PERSON] . Батько пообіцяв надавати фінансову допомогу для сина, віддав банківську картку, запевнив, що забере сина на канікули до себе . Проте, винесені рішення комісії з питань захисту прав дитини від 15.11.2023 року відносно участі [PERSON] у вихованні та утриманні сина позитивного результату не дали, останній не дотримався своїх обіцянок по відношенню до дитини, свого ставлення до утримання та спілкування з дитиною не змінив. З врахуванням всіх обставин, які склались, баба неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батька дитини батьківських прав. Органом опіки і піклування було встановлено, що гр. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов?язків: не турбується про здоров?я, фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання належної освіти, у зв`язку із чим з метою захисту прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 50-52). Отже, додані стороною позивача до позову докази підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [INFO] , та його свідому відмову від участі в житті дитини. Під час розгляду справи в суді знайшов підтвердження факт, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, що призвело до того, що дитина не бажає спілкуватися із батьком. Зазначені обставини - доведені факти невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина - слугують підставою для позбавлення його батьківських прав. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Таким чином, зважаючи на те, що дитина не має сімейних зв`язків із [PERSON] , який позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнає, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав сприятиме найвищим інтересам дитини та забезпечить його нормальний моральний, психологічний розвиток та стабільне та спокійне життя в цілому. Отже, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню. Окрім того на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1221,20 грн.

Outcome: approved