Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася із позовом про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, на період навчання до досягнення 23-річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що в неї з відповідачем народилась донька [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття. Донька з 01 вересня 2023 року навчається у Хмельницькому університеті управління та права ім. Леоніда Юзькова на денній формі навчання за рахунок коштів обласного бюджету. Термін навчання закінчується 30 червня 2027 року. У зв`язку з навчанням вона не має змоги працевлаштуватися, а кошти потрібні на оплату проїзду до м. Хмельницького, проживання в гуртожитку, придбання приладдя для навчання, харчування. Крім того, донька потребує та отримує медичну допомогу у формі консультацій, лікування, медичного спостереження. Заробітна плата матері дитини є невеликою, при цьому відповідач є фізично здоровою особою, має постійний дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пелюшок Л.О. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. Зазначив, що відповідач не має стабільного доходу, останній дохід отримав у лютому 2023 року, живе за рахунок ведення домашнього господарства, часто хворіє, не має у власності нерухомого майна, окрім однокімнатної квартири, частку в якій викупив у позивача [PERSON] у ході поділу майна подружжя. Вказує, що в нього на утриманні є хвора мати, якій також необхідно надавати допомогу, а тому він не має можливості сплачувати регулярні платежі за аліментами. При цьому не відмовляється допомагати доньці по мірі необхідності. Звертає увагу, що донька [PERSON] навчається за кошти державного бюджету та отримує стипендію, а тому самостійно може заплатити за проїзд та проживання в гуртожитку. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що викладені у відзиві обставини не спростовують доводів позовної заяви. Вказала, що посилання відповідача на його захворювання артритом не може бути обставиною, яка унеможливлює стягнення аліментів, оскільки відповідач на будь - яких медичних обліках не перебуває, не є особою з інвалідністю, отже є працездатним, будь-яких доказів, які б підтверджували його неможливість працювати, суду не надано. Зазначає про наявність у власності відповідача автомобіля марки «Hyundai Tucson IX35», 2013 року випуску, вартість якого згідно з даними вебсайту «Авторіа» орієнтовно може складати від 10500 до 17350 доларів США. Крім того експлуатація автомобіля потребує додаткових витрат на його обслуговування. Належна відповідачу квартира у с-щі Нова Ушиця, яку він отримав у власність за 7 000 доларів США, також потребує коштів для поточних ремонтів, оплат комунальних послуг. Крім того, відповідачу належить земельна ділянка площею 1,1 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Енселко». Відповідачем на користь позивача [PERSON] у серпні 2024 року за рішенням суду сплачено додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 17 121 гривень, також попередньо до досягнення дитини повноліття відповідач постійно сплачував аліменти на доньку. Забезпечення матері, яка хворіє та яку утримує відповідач також потребує додаткових коштів, хоча у матері є інший син, який би міг її утримувати. Таким чином фактичні витрати відповідача свідчать про наявність у нього доходів про які він заперечує та які не відображенні у відомостях Пенсійного фонду України. Повнолітня донька [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи, часто лікується, у зв`язку з чим позивач через свій незначний дохід самостійно не може забезпечити її лікування та навчання. Окрім того у листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь додаткових витрат, пов`язаних з її лікуванням, а саме для придбання таблеток у розмірі 900 грн щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою відповідача та досягла повноліття [INFO] . Вона є особою з інвалідністю, та їй діагностовано симптоматичну скроневу фокальну епілепсію у вигляді частих фокальних нападів з аурою у вигляді вісцеро-вегетативних порушень, слуховими галюцинаціями і тривалим постприступним цефалічним синдромом, внутрішньо мозковий утвір правої скроневої долі. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року з відповідача у справі на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісячно. Позивачу призначено прийняття таблеток «Левіцетам» дозою 750 мл двічі на день. Вартість вказаних таблеток становить 1200 грн (у кількості 60 шт. дозою 500 мл). Місячна витрата становить 90 таблеток, на що витрачаються кошти у розмірі 1800 грн. Вважає, що відповідач як батько зобов`язаний сплачувати частину цих витрат на утримання повнолітньої непрацездатної дочки у розмірі 900 грн. Представник позивачів - адвокат Соловей О.В. позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав, з підстав, викладених у позовних заявах та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пелюшок Л.О. позов [PERSON] не визнав, з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснив, що визначений розмір аліментів, виходячи з розміру середньої заробітної плати у регіоні, яка береться до уваги якщо платник аліментів не працює, є занадто великим. Позов [PERSON] також не визнав. Пояснив, що позивач може замінити призначений їй лікарем препарат «Левіцитам» на інший з тією ж самою діючою речовиною, зокрема «Десейз», вартість якого становить 660 грн щомісячно. Крім того, лікарський препарат «Десейз» входить в перелік медичних засобів, що надаються державою за програмою «Доступні ліки» безкоштовно. Звертав увагу суду, що доводи позивача [PERSON] пов`язані з тим, що вона не може працювати у зв`язку із навчанням. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про зміну прізвища (арк. спр.6,9). Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (арк. спр.5). [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] (арк. спр.60,89). Станом на 07 червня 2024 року розмір державної соціальної допомоги становить 2881,60 грн. [PERSON] є студенткою відділення денної форми навчання юридичного факультету Хмельницького університету управління та права імені [PERSON] (далі - ХУУП імені Л. Юзькова), за спеціальністю права 081. Навчається за рахунок коштів обласного бюджету із нарахуванням стипендії. Загальний строк навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року, про що свідчить довідка від 18 квітня 2024 року, видана деканом університету (арк. спр.13). Відповідно до відповіді Хмельницького університету управління та права імені Леоніда Юзькова (арк.спр.203), [PERSON] отримує соціальну стипендію в місячному розмірі 1180 грн. [PERSON] проживає в студентському гуртожитку ХУУП імені Л. Юзькова за адресою: [ADDRESS] з 01 вересня 2023 року по теперішній час, про що свідчить довідка від 02 липня 2024 року видана ректором університету (арк. спр.14). Даними фіскального чеку від 07 серпня 2024 року підтверджується здійснення оплати [PERSON] коштів у розмірі 9600 грн як плати за гуртожиток на користь Хмельницького університету управління та права (арк.спр.188). Даними квитків на автобус підтверджується придбання квитків за напрямком с-ще Нова Ушиця - м. Хмельницький, м. Хмельницький - смт Нова Ушиця (арк. спр.15). Згідно із виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня», КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» [PERSON] перебувала на лікуванні з 20 грудня 2023 року по 26 грудня 2023 року, з 18 квітня 2024 року до 23 квітня 2024 року, з 03 травня 2024 року по 07 травня 2024 року, з 31 березня 2024 року по 07 квітня 2024 року, з клінічним діагнозом: симптоматична скронева епілепсія. Стан після видалення внутрішньомозкової пухлини правої скроневої частки. Церебрастенія. Мікроаденома гіпофіза. Складний міопічний астигматизм OU. Призначена постійна терапія ПЕП, левіцитам 750 мг 2 р/д тривало (арк. спр.11, 94-97). Випискою з карти стаціонарного лікування № 47, актом наданих послуг від 31 січня 2025 року, фіскальними чеками підтверджується проведення [PERSON] оперативного втручання (двобічна тонзилектомія, кобляційна аденотомія) та витрати у зв`язку із проведеною операцією у розмірі 29250 грн та 5000 грн (арк.спр.219,208-210). З відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу вбачається, що [PERSON] отримав суми заробітку для нарахування пенсії, а саме у 2020 році - 85149,32 грн, 2021 році - 118579,82 грн, 2022 році - 118404,94 грн, 2023 році - 14813,16 грн (арк. спр.31-36). Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів підтверджують, що з 1 кварталу 2024 року по 04 квартал 2024 року [PERSON] отримав дохід від ТОВ «Енселко Агро» у розмірі 9317,01 грн у вересні 2024 року (арк.спр.105). Даними консультаційних висновків спеціаліста, виписками із медичної карти стаціонарного хворого підтверджується, що [PERSON] періодично звертався до КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради з метою отримання консультацій щодо стану здоров`я, зокрема у липні 2021 року, липні 2022 року, липні 2023 року, вересні 2024 року. Крім того знаходився на стаціонарному лікування у КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради у період із 30 листопада 2022 року до 06 грудня 2022 року, із 08 березня 2023 року до 17 березня 2023 року, із 17 січня 2024 року до 22 січня 2024 року (арк. спр.37-43). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,1 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миньковецької сільської ради та перебуває в оренді ТОВ «Енселко Агро, оціночною вартістю - 37448,38 грн (арк. спр.44,61). [PERSON] є одноособовим власником квартири, загальною площею 26,4 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] , право власності на яку набуто на підставі мирової угоди, укладеної 30 січня 2018 року у цивільній справі №680/ 584/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. За умовами угоди [PERSON] сплатив [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 199 500 грн, що еквівалентно 7 000 доларів США по курсу НБУ станом на 29 січня 2018 року, про що також свідчить розписка про сплату 7 000 доларів США (арк. спр. 45-47,48). Даними довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05 листопада 2024 року підтверджується, що оціночна вартість вказаної вище квартири становить 131323,33 грн (арк.спр.61). [PERSON] з 17 вересня 2021 року є власником автомобіля Hyundai Tucson ІХ 35, д.р.н. [NUMBER] , з 07 лютого 2020 року власником мотоцикла - А Honda CBF 600SA, мотоцикла Geon [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу, відповіддю ТСЦ МВС №6842 (арк.спр.160-161,142). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року по справі № 680/505/16 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення суду додаткові витрати викликані хворобою дитини (арк.спр.91-93). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 липня 2024 року по справі № 680/245/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] у сумі 17121 гривень. Згідно рішення суду додаткові витрати викликані хворобою дитини та її навчанням у ВНЗ (арк. спр.63-70). [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр.49). Згідно даних заключення лікаря-рентгенолова від 25 березня 2024 року, [PERSON] , 1947 року народження за результатами проведення мультидетекторної комп`ютерної томографії кульшових суглобів рекомендовано звернутись на консультацію до ортопеда (арк. спр.50) Даними виписки-епікриза із медичної карти стаціонарного хворого № 5991 підтверджується, що [PERSON] перебувала на лікуванні в КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» в період з 02 липня 2024 року по 08 липня 2024 року. Встановлено діагноз: застійна серцева недостатність, гіпертензивна хвороба серця, первинний артроз інших суглобів, остеохондроз хребта, інший вторинний коксартроз, ожиріння. Потребує стороннього догляду (арк.спр.104). Даними довідки про склад сім`ї № 22 від 27 березня 2024 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до членів сім`ї входять: [PERSON] - син, [PERSON] - син (арк.спр.130). Відповідно до акту обстеження № 12 від 04 грудня 2024 року, старостою Вихрівського старостинського округу Кушлак А.А., зі слів свідків [PERSON] , [PERSON] , засвідчено, що [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] дійсно проживають у будинку по [ADDRESS] з 2011 року по даний час без реєстрації (арк.спр.129). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Глава 16 Сімейного кодексу України містить положення щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК передбачено, що якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Наведена вища норма СК України вказує на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо, які повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК (ст. 201 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі досліджених доказів, суд установив, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] досягла повноліття [INFO] . [PERSON] з 01 вересня 2023 року є студенткою Хмельницького університету управління та прав ім. Леоніда Юзькова, де навчається на денній формі навчання за рахунок коштів обласного бюджету та отримує стипендію у розмірі 1180 грн. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, отримує державну соціальну допомогу, яка як повідомив представник позивача Соловей О.В. , станом на час розгляду справи становить 2361 грн. Позивач [PERSON] (мати) працює та отримує заробітну плату, а також пенсію, як особа з інвалідністю ІІІ групи, що підтвердив представник позивача Соловей О.В . Однак суду не надано даних щодо їх розміру. Клопотань сторони з цього приводу не заявляли. Матеріальну допомогу [PERSON] відповідач не надає, що було визнано представниками сторін у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у позовній заяві покликалась на те, що вона, як мати, несе витрати на навчання доньки у вигляді витрат на проїзд, проживання в гуртожитку, купівлі приладдя для навчання та харчування, одягу. Також вказала, що донька [PERSON] потребує та отримує медичну допомогу, на що витрачаються значні кошти. Вказані обставини підтверджуються долученими оригіналами квитків на автобус, рейсом м. Хмельницький - смт Нова Ушиця, та рейсом смт Нова Ушиця - м. Хмельницький, фіскальними чеками про оплату вартості проживання у гуртожитку у розмірі 9600 грн, страхування у розмірі 300 грн, фіскальними чеками про придбання одягу та взуття (арк.спр.211,214, 215). Також суд вважає доведеною обставиною, що [PERSON] у зв`язку із своїм станом здоров`я потребує лікування та вживання лікарських препаратів, призначених лікарем у виписних епікризах - ліків «Левіцитам», 750 мг 2 р/д, щомісячні витрати на придбання яких становлять 1800 грн. Водночас суд відхиляє доводи представника відповідача Пелюшка Л.О. про те, що [PERSON] може придбавати для лікування аналог лікарського засобу з тією ж діючою речовиною «Десейз», вартість якого буде становити 660 грн щомісячно, а також цей аналог входить у перелік медичних засобів, що надаються державою за програмою «Доступні ліки» безкоштовно, на підтвердження чого відповідачем були долучені Інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Дезейз» та «Левіцитам250» та відомості з мережі Інтернет щодо вартості лікарського засобу «Дезейз» та відповідь Національної служби здоров`я України на запит адвоката Пелюшка В.О. (арк.спр.162-183, 224). Суд не може ставити під сумнів об`єктивну необхідність вживання лікарського препарату «Левіцитам», який неодноразово та протягом тривалого періоду призначений медичним фахівцем [PERSON] , в тому числі згідно рецепта від 17 лютого 2025 року (арк.спр.237). Водночас доводи відповідача щодо можливості його заміни на інший препарат є припущенням та особистою думкою. Вказана обставина також підтверджується відповіддю Національної служби здоров`я України (арк.спр.224), відповідно до якої тактика лікування, а також вибір лікарського засобу визначається лікуючим лікарем в залежності від клінічної картини та показань. Також суд вважає доведеними витрати на проведення оперативного втручання (назва операції - двобічна тонзилектомія, кобляційна аденотомія) [PERSON] , яке мало місце 31 січня 2025 року у розмірі 29 250 грн (арк.спр.208,210,219), та пов`язаних у зв`язку із цим витрат на придбання медичних препаратів на загальну суму 1736,53 грн, що підтверджується фіскальними чеками (арк.спр.207), придбанням комплекту одноразових витратних матеріалів у розмірі 5000 грн (арк.спр.219), проведення МРТ у розмірі 2000 грн (арк.спр.213), придбанням контактних лінз у розмірі 2070 грн, що підтверджується товарним чеком від 31 грудня 2024 (арк.спр.217). Суд вважає, що необхідність [PERSON] у придбанні контактних лінз та проведенні МРТ була в достатній мірі обґрунтована її представником, крім того записи у виписках із медичної карти [PERSON] вказують на наявність захворювань пов`язаних із порушенням зору. Долучені представником позивача [PERSON] чек № 26 від 29 грудня 2022 року на покупку ноутбуку б/у Dell Latitude E5550 за ціною 20 150 грн (арк.спр.212) та чек №522560 від 06 червня 2024 року про купівлю мобільного телефону Iphone 15 ProMax на суму 50699 грн (арк.спр.218) не підтверджують, що ці витрати пов`язані з навчанням повнолітньої [PERSON] , оскільки вказані події мали місце в період стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на неповнолітню доньку, а також не є необхідними. Тому в цій частині доводи представника відповідача Пелюшка В.О. є обґрунтованими. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства, а також одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку,однак об`єктивно потребує харчування, канцелярського приладдя тощо. Придбання одягу є необхідним та проводиться протягом всього життя від народження дитини, його кількість, якість визначається можливостями кожної сім`ї. Оцінюючи спроможність відповідача [PERSON] надавати допомогу доньці [PERSON] , суд враховує, що відповідач з березня 2023 року по даний час офіційно не працевлаштований, дохід у 2024 році становив 9317,01 грн (з урахуванням податку), що є орендною платою від ТОВ «Енселко Агро».Виписка про рух коштів відповідача (арк.спр.117-125) не є належним доказом, який би підтверджував додаткові доходи відповідача. Відповідач має у власності нерухоме майно (земельну ділянку та квартиру) та транспортні засоби. Також суд враховує стан здоров`я відповідача, який протягом останніх років неодноразово звертався до закладів охорони здоров`я та перебував на стаціонарному лікуванні з приводу наявного у нього захворювання, що підтверджується консультативними висновками спеціалістів та виписками із медичних карт стаціонарного хворого. Однак відповідач є працездатною особою, а отже може працевлаштовуватись на оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності, проте із відповідною заявою до центру зайнятості щодо пошуку роботи не звертався, що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача Пелюшок Л.О . В той же час позивач [PERSON] (мати [PERSON] ) є особою з інвалідністю ІІІ групи. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітньої доньки, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що в нього на утриманні знаходиться ще його непрацездатна мати [PERSON] , оскільки доказів надання такого утримання суду не надано, а наявність у матері відповідача хвороб, що підтверджено довідками, не свідчить, що саме відповідач несе такі витрати. Крім того варто зазначити, що догляд за матір`ю не є її утриманням. Беручи до уваги з однієї сторони відомості щодо матеріального стану відповідача, його стану здоров`я, відсутність інших утриманців, боргових зобов`язань, а з іншого сторони доведенні позивачем [PERSON] витрати на навчання доньки [PERSON] , її дохід та дохід повнолітньої [PERSON] , стан здоров`я як матері так і доньки, рівний обов`язок батьків щодо утримання доньки, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Водночас відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на повнолітню непрацездатню дочку [PERSON] . За положеннями статті 198 СК обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу. Під потребою матеріальної допомоги розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги - пенсій та допомог у зв`язку з інвалідністю. Так, суд встановив, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, якій діагностовано: симптоматичну скроневу епілепсію, стан після видалення внутрішньомозкової пухлини правої скроневої частки, церебрастенію, мікроаденома гіпофіза, складний міопічний астигматизм OU. Розмір соціальної допомоги, яку отримує [PERSON] становить 2361 грн. Фактично доводи позивача [PERSON] у потребі матеріальної допомоги зводяться до того, що вона на даний час навчається на денній формі навчання, відтак не може працевлаштуватись та потребує матеріальної допомоги для придбання ліків. Відповідно до статей 201, 182 СК при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Відтак стан здоров`я позивача [PERSON] врахований судом при визначенні розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В той же час при встановленні ІІІ групи інвалідності особа здатна до обслуговування себе, а працездатність помірно обмежена. При цьому громадянин з таким статусом може навчатися, працювати, вести звичайне життя нормальної якості, якщо компенсувати наявні порушення за допомогою спеціальних засобів, препаратів. Суд зауважує, що позивач [PERSON] помилково посилається на те, що відповідач зобов`язаний сплачувати частину додаткових витрат на її утримання у зв`язку із хворобою, оскільки положення щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в тому числі її хворобою, поширюються виключно щодо неповнолітніх дітей. Дані правовідносини регулюються статтею 198 СК України, на що [PERSON] правильно покликалась у позовній заяві. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довела свою неможливість самостійно забезпечити своє існування не пов`язану із навчанням, а також недостатність отриманої нею державної допомоги у зв`язку з інвалідністю. З урахуванням висновків суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на період її навчання, відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну доньку, а тому суд відмовляє у задоволенні цього позову. Розподіл судових витрат Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн. Водночас судовий збір, який підлягав сплаті за подання позову [PERSON] , з урахуванням підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та відмови у позові, слід компенсувати за рахунок держави, в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved