Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Заявник [PERSON] 30.07.2024 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою, якою просить визнати [PERSON] , [INFO] , проживаючу за адресою: [ADDRESS] недієздатною; встановити над [PERSON] , [INFO] опіку та зобов`язати орган опіки та піклування Святошинського району м. Києва призначити їй опікуна. Зазначила, що [PERSON] [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , доводиться заявнику донькою, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері [ADDRESS] . Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, потребує опіки та постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою просить розгляд справи провести у відсутність представника органу опіки та піклування. В судовому засіданні захисник [PERSON] просила задовольнити заяву в частині визнання [PERSON] [INFO] недієздатною, в інший частині вимог просила відмовити. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши заявника та захисника, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою заявника [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 1696 від 03.12.2024 року, [PERSON] [INFO] страждає на стійкій хронічний психічний розлад у вигляді Шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу. Виражений апатико-дисоціативний тип дефекту. Стійкий галюцинаторно-параноїздний синдром ( F20.0 згідно з МКХ-10), за своїм психічним станом [PERSON] [INFO] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 39-43). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом- тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині визнання [PERSON] [INFO] недієздатною. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Щодо заявлених вимог в частині встановлення над [PERSON] опіки та призначення опікуна судом встановлено наступне. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Враховуючи наведене, заявлені вимоги в частині встановлення опіки та призначення опікуна не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial