Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

Позивач звернувся 26.11.2024 р. до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.03.2022 р. В серпні 2022 р. спеціалістами управління було встановлено факт працевлаштування другого утриманця [PERSON] за даними списків СПОВ. На підставі вищезазначеного пенсійну справу [PERSON] було приведено у відповідність згідно норм чинного законодавства, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії у сумі 5354,40 за період з 17.09.2019 по 31.08.2022. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлялись листи-запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час відповідач до управління не звертався, згоду на утримання переплати не надавав, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили. За позовом, посилаючись на ст.ст.1, 15, 16, 22, 82, 177, 257, 1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 5354,40 грн. та судові витрати. Ухвалою від 04.12.2024 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.01.2025 р. 28.01.2025 р. розгляд справи відкладено на 28.02.2025 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справу без участі відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.03.2022 р. В серпні 2022 р. спеціалістами управління було встановлено факт працевлаштування другого утриманця [PERSON] з 17.09.2019 р. за даними списків СПОВ. Пенсійну справу [PERSON] було приведено у відповідність до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії у сумі 5354,40 за період з 17.09.2019 по 31.08.2022. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлялись листи-запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч.3 ст. 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Згідно ч.1 статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Пунктом 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за №374/7695, визначено, що переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення, заборгованість перед Пенсійним фондом України є заборгованістю перед державою. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми переплати підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved