Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася представник заявника адвокат Свічкар В.В., за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Шахтарськ, який помер на тимчасово окупованій території України у м. Шахтарськ Донецької області. Так, обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви, заявник вказує на те, що він народився [INFO] у місті Шахтарськ Донецької області народився [PERSON] . Батьками заявника були [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тимчасовою окупацією рф території України Заявник був вимушений покинути місце проживання. Разом з тим, у місті Шахтарськ Донецької області залишився проживати батько Заявника [PERSON] . Відповідно до довідки від 28.01.2019 року №5137-5000021286, виданої Органом соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеса, заявника взято на облік як внутрішньо-переміщену особу з зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] та фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . [INFO] у місті Шахтарськ Донецької області помер батько заявника [PERSON] , 1958 року народження. Померлий похований у місті Шахтарськ. Причиною смерті є набряк головного мозку, епідеральна кровотеча зліва, закритий лінійний перелом потиличної кістки зліва, нестійке падіння. У зв`язку з тим, що смерть батька настала на території, яка перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), заявник був позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті батька, а видані окупаційною владою документи на підтвердження цих обставин не мають юридичної сили та не відповідають вимогам чинного законодавства України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, проте, 21.02.2025 року через канцелярію суду від представника надійшло клопотання про слухання справи без участі заявника та його представника. Заінтересована особа представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, шляхом направлення на її офіційну електронну адресу ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що заявник народився [INFO] у місті Шахтарськ Донецької області народився [PERSON] . Батьками Заявника були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 червня 1986 року відділом РАЦС міста Шахтарськ Донецької області. Відповідно до довідки від 28.01.2019 року №5137-5000021286, виданої Органом соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеса, заявника взято на облік як внутрішньо-переміщену особу з зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] та фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . [INFO] за місцем свого проживання у місті Шахтарськ Донецької області помер батько заявника [PERSON] , 1958 року народження. Померлий похований у місті Шахтарськ. Причиною смерті є набряк головного мозку, епідеральна кровотеча зліва, закритий лінійний перелом потиличної кістки зліва, нестійке падіння. Факт смерті померлого на території непідконтрольній державній владі України підтверджують: - лікарське свідоцтво про смерть № 46 від 14 січня 2025 року; - довідка про причину смерті до форми № 106/у № 46 від 14 січня 2025 року; - свідоцтво про смерть [NUMBER] від 15 січня 2025 року, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), які знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав Згідно з а. 2 ч. 1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 3 ст.\~49\~ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Статтею 1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно зі ст.\~3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~від 15.04.2014\~року №\~1207-VIIдля цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Відповідно до ч. 1 2 ст.\~4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється на особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянки. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1\~ст. 17\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до Указу Президента\~України від 07.02.2019 року № 32/2019«Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», місто Шахтарськ Донецької області на сьогодні визначається тимчасово окупованою територією у Донецькій області. За положеннями ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до ч. 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішеннях у справах «Cyprus v. Turkey» від 12.05.2014 та «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia» від 23.02.2016 зроблено висновок, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Враховуючи наведене вище, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Законом передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно приписів ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд, враховуючи неможливість отримання заявником документів, що підтверджують факт смерті його батька, який помер на тимчасово окупованій території України у м. Шахтарськ Донецької області, за формою, встановленою чинним законодавством України, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 4 ст.317 та п. 8 ч. 1 ст.430\~ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved