Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ЕКСПЕДИЦІЯ 777» про стягнення завданих матеріальних збитків у розмірі 90 233,18 грн., вартості проведення експертизи у розмірі 3 000,00 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та судових витрат у сумі 11 073,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2023 року [PERSON] , припаркував автомобіль Мерседес-бенс S550, д.н.з [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу [PERSON] , на вул. В.Васильківська, 132 . Через деякий час він повернувся до місця, де було припарковано автомобіль, проте не виявив його, оскільки автомобіль був евакуйований ТОВ «Експедиція 777» на стоянку за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4 про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.06.2023 року. Позивач вказує, що [PERSON] прибувши за вищевказаною адресою та оглядаючи автомобіль виявив пошкодження транспортного засобу. Відповідно дав заявку в «Київ цифровий». За твердженнями позивача в «Київ Цифровий» відображено, що автомобіль на місці евакуації був без пошкоджень. Однак на місце стоянки вже прибув у пошкодженому стані, що покладає відповідальність на компанію ТОВ «Експедиція 777» по відшкодуванню шкоди. [PERSON] зателефонував до поліції, яка зафіксувала вказані обставини та зареєструвала його повідомлення в Подільському управлінні поліції ГУ НП в м. Києві за номером №16921 від 13.06.2023. Для проведення оцінки вартості ремонту та виявлених пошкоджень на автомобілі позивач звернувся до ФОП « [PERSON] ». Згідно зі звітом від 23.06.2023 вартість відновлювального ремонтну зазначених пошкоджень автомобіля складає 90 233,18 грн., вартість проведення цієї експертизи становить 3 000,00 грн. Таким чином, за твердженнями позивача, внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в евакуації його автомобіля з місця паркування та його пошкодженні під час транспортування, позивачу завдано майнову шкоду в розмірі 90233,18 грн. 30.08.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечували, зазначивши, що евакуація належного позивачу автомобіля відбулася згідно процедури проведення комплексу завантажувально-розвантажувальних робіт. За період перевезення автомобіля не було зафіксовано жодної ДТП, аварій та інших подій, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу. Доказів неправомірної поведінки зі сторони відповідача, позивачем до суду не надано, позивач не довів спричинення шкоди внаслідок дій працівників відповідача. Також, стороною позивача не враховані відомості про наявні на автомобілі ушкодження на час його евакуації, які були відображені у відповідному акті. 13.11.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив де останній не погоджувався з доводами та аргументами відповідача наведеними у відзиві на позов, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій позов підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб Мерседес-бенс S550, д.н.з [NUMBER] , належить на праві власності позивачу [PERSON] 13.06.2023 року вказаний автомобіль перебував у користуванні [PERSON] , який порушив правила паркування, у зв`язку з чим складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.06.2023 року, авто в свою чергу було доставлено на стоянку тимчасово затриманих автомобілів за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4. Цього ж дня, 13.06.2023 року, [PERSON] прибув на стоянку тимчасово затриманих автомобілів і оглядаючи авто виявив, що транспортний засіб має пошкодження. Вважаючи, що пошкодження заподіяні при евакуації та транспортуванні автомобіля на штраф майданчик, зателефонував до поліції, яка в свою чергу зафіксувала вказані обставини та зареєструвала повідомлення у Подільському управлінні поліції ГУ НП в м. Києві за номером 16921 від 13.06.2023 року. Ст.ст. 1166, 1172 ЦК України, на які посилається позивач як на підставу до задоволення позову, системно входять до Глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди» і визначають загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та способи відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). При цьому, з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.06.2023 року вбачається, що під час оформлення акту інспектором оглянуто зовнішній стан автомобіля на предмет наявності/відсутності пошкоджень, де зафіксовано пошкодження ЛФП (лако-фарбове покриття) по всьому кузову, бампера передньої та задньої частин, порогу з правої та лівої сторін, колісних дисків передніх та задніх з правої та лівої сторін. Відповідно до п. 5 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 990, після прибуття евакуатора інспектор з паркування у присутності двох понятих і особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. Отже, при тимчасовому затриманні транспортного засобу, у разі фіксації обставин в режимі фотозйомки (відеозапису), таке затримання відбувається без присутності понятих. Матеріали справи містять фотознімки здійсненні при затриманні транспортного засобу позивача. За таких обставин, присутність понятих при складанні акту не була обов`язковою, а отже, суд не бере до уваги посилання позивача на порушення інспектором процедури оформлення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.06.2023 року. Із формату долучених позивачем до справи фотоматеріалів не вдається можливим встановити чи спростувати наявність зазначених пошкоджень автомобіля, а тому, суд не вважає доведеними позивачем обставини про підтвердження відсутності пошкоджень транспортного засобу до його евакуації вказаними фотознімками. 15 червня 2023 року Подільське управління поліції ГУ НП в м. Києві своїм листом повідомило, що звернення [PERSON] про пошкодження авто, а саме правого порогу та передньої правої шини, ретельно розглянуто, матеріал внесено до журналу єдиного обліку за №16921 від 13 червня 2023 року, при цьому не встановлено достатніх підстав для внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань та рекомендовано вирішувати питання у судовому порядку, оскільки питання відшкодування збитків носить цивільно-правовий характер і жодних ознак кримінального правопорушення не містить. Згідно відповіді Подільського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 17.11.2023 року щодо події зареєстрованої в матеріалі ЄО №16921 від 13.06.2023 року, повідомляють, що відповідно до інформації з Інформаційно-пошукової системи Національної поліції України, виклик [PERSON] відпрацьовував наряд УПП в м. Києві «РУБІН-0712», відеофіксація проводилась на нагрудну відеокамеру 475464. По відпрацюванню виклику від наряду «РУБІН-0712» надійшов електронний рапорт: «Прибувши на місце виклику, за вказаною адресою, було виявлено заявника [PERSON] , який вказав на свій ТЗ Mercedes S 550,н.з. [NUMBER] , на якому заявником було виявлено механічні пошкодження із матеріальними збитками: правого порогу, передньої правої шини. Заявник написав заяву щодо події, яку в подальшому було передано до Подільського УП». Таким чином, отримавши заяву, повідомлення про подію компетентний орган вивчив матеріали та не знайшов підстав для внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань Отже, сама по собі заява чи виклик поліції та відповідь правоохоронних органів про наявність між особами цивільно-правових відносин не свідчить про наявність ознак правопорушення та доведеність винуватості конкретної особи у його вчиненні. Крім того, Звіт №16/11.06.23 про оцінку вартості матеріального збитку від 23.06.2023 року виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] не містить відомостей про причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями ТОВ «Експедиція 777». У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач звертаючись до суду з позовом про відшкодування завданих матеріальних збитків не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження протиправного діяння ТОВ «ЕКСПЕДИЦІЯ 777», встановлення їх вини у заподіянні цієї шкоди та підтвердження причинного зв`язку між шкодою та винними діями заподіювача, тому у задоволенні вимог про стягнення матеріальних збитків з відповідача потрібно відмовити. Окрім того, суд вважає за потрібне відмовити у задоволенні інших позовних вимог, оскільки вони є похідними. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу відповідача у сумі 15 000,00 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу відповідача у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved