Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

02.12.2024 АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.03.2019 № б/н у розмірі 59 109 грн 58 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.01.2025. 22.01.2025 розгляд справи відкладено на 27.02.2025, у зв`язку з неявкою сторін. У судовому засіданні 27.02.2025 представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» № б/н від 01.03.2019 (а.с. 87), та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у тій редакції, що діяли на дату підписання, та розміщені на сайті банку: https://privatbank.ua/terms. При укладенні договору сторони керувалися частиною першою\~статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , на яку було встановлено початковий кредитний ліміт 2\~600,00 грн, який у подальшому збільшився до 48 000,00 грн, що підтверджується довідками від 23.10.2024 № 0000003866974700 та № 0000003866970739 (а.с. 70, 86). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 11/22, тип «Універсальна GOLD», 15.07.2022 - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 06/26, тип «Універсальна GOLD» (а.с. 86). [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача (а.с. 25-69, 71-85). Із виписки убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Також 01.03.2019 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 100-101). У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних, оскільки 15.07.2022 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 06/26, тип «Універсальна GOLD», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування «Приват24» за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу (а.с. 86, 89-99). Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 15.07.2022 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з пунктом 1.3 у розмірі 40,8 %. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 11\~310,29 грн. Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування «Приват24» за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-Заяві від 01.03.2019, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с. 87). Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Проте, у процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку (а.с. 25-69, 71-85). У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 16.10.2024 має заборгованість в сумі 59 109 грн 58 коп., яка складається: 47\~799 грн 29 коп. заборгованість за тілом кредиту, 11\~310 грн 29 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом за договором від 01.03.2019. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилається на розрахунок заборгованості, заяву позичальника та виписку з банківського рахунку відповідача. У заяві № б/н від 01.03.2019 (а.с. 87) процентна ставка не зазначена. Матеріали справи містять заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, а також паспорт споживчого кредиту від 01.03.2019, які підписані відповідачем та містять інформацію щодо встановлення процентної ставки у розмірі 40,8 % (а.с. 89-99). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23.05.2022 № 393/126/20 указав, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Згідно правової позиції, сформульованої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), відповідач підписав лише заяву позичальника, яка містить тільки анкетні дані позичальника, підпис позичальника та відповідальної особи банку, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей позичальника. Тому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, матеріали справи не містять доказів правомірності нарахування відповідачу відсотків за кредитним договором від 01.03.2019 № б/н, а також те, що вказана заява на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містила умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] нарахованих позивачем процентів у період з 01.03.2019 до 15.07.2022. Як убачається з розрахунків заборгованості за договором № б/н від 01.03.2019, позивачем нараховано та сплачено відповідачем у період з 01.03.2019 по 15.07.2022 відсотки за кредитним договором на загальну суму 6\~742,07 грн (а.с. 71-85). Ураховуючи встановлену судом неправомірність нарахування відсотків у період з 01.03.2019 по 15.07.2022 за кредитним договором від 01.03.2019, сплачені [PERSON] відсотки за користування кредитними коштами в указаний період на загальну суму 6\~742,07 грн підлягають зарахуванню в рахунок сплати заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню в сумі 52\~367,51 грн (59\~109,58 грн 6\~742,07 грн). Згідно\~зі статтею 141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам (89 %). Ураховуючи викладене,

Outcome: partial