Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.05.2004 вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №39. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на даний час являється повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] нар, яка проживає разом із матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя. Більше року вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо та практично не спілкуються. Подальше сумісне життя, збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Вважає, призначення строку для примирення недоцільним. Щодо вимоги про стягнення аліментів зазначає, що малолітня дочка [PERSON] [INFO] , на даний час проживає разом з нею, самостійно вона не може забезпечити достатній рівень утримання дочки. Зазначає, що відповідач здоровий чоловік, не має на утриманні інших дітей чи недієздатних осіб , а тому на її думку може сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дочки, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу і стягнення аліментів не заперечує. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Судом встановлено, що 22.05.2022 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Прізвища після одруження: чоловіка- « [PERSON] », дружини- « [PERSON] ». Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Снятинського районного\~управління юстиції\~Івано-Франківської\~області 06.06.2013, актовий запис № 52, у подружжя є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , в графі «Батько» вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 183 СК України судом може бути визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи до заяв по суті позову на підтвердження своїх вимог та заперечень. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спір в частині розірвання шлюбу, судом встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують протягом часу, який оцінюється тривалим, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішуючи спір в частині стягнення аліментів суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів необхідно задовольнити, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів розпочати з 14 січня 2025 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з матеріалів справи, за подання до суду позовної вимоги про розірвання шлюбу, позивачем відповідно до вимог\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 9366-2443-3907-8353 від 10.01.2025 (а.с. 12). Тому, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної вимоги про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за подання цієї позовної вимоги підлягає стягненню з відповідача в користь держави. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1211,20 грн. судового збору в користь позивача, а також 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного,\~

Outcome: approved