Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за позивачкою у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку кадастровий номер 2622885100:04:001:0033, площею 1,87 га, місце розташування: село Павликівка урочище «Зигмондівка». Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] (далі - спадкодавець). За життя [PERSON] на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, а також все те, на що за законом буде мати право, заповів [PERSON] (далі-позивачка). 16 липня 2022 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б., було повідомлено, що, вивчивши документи, які надані [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , видати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON] неможливо в зв?язку з розбіжністю у прізвищі в документах « [PERSON] » та « [PERSON] » та у зв?язку з тим, що документ, який підтверджує право власності виданий після смерті [PERSON] . Тому позивачка змушена звернутись із позовом до суду про визнання права на спадщину. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке прийняла її донька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2022 спадкоємцем є [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із житлового будинку господарських будівель і споруд та зареєстровано в реєстрі за № Д-43. Однак [PERSON] право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] не оформила. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] . За життя [PERSON] була включена у списки громадян, які претендували на земельну частку в селі Павликівка Калуського району Івано-Франківської області, що підтверджується рішенням Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 06.04.2000 «Про хід земельної реформи на території ради». Згідно цього рішення затверджено звірені списки громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) та затверджено площу землі, що підлягає розподілу на земельні частки (паї). Однак при формуванні Проекту землеустрою по впорядкуванню (на основі розроблених схем поділу на земельні частки (паї) та проектів формування територій селянських господарств існуючих та створення нових землеволодінь) для складання та видачі державних актів на право власності на землю на території Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області у списку під № 355 прізвище [PERSON] помилково зазначено як « [PERSON] ». Тобто про формуванні списків було допущено орфографічну помилку у прізвищі, це підтверджує той факт, що при оформленні Свідоцтва про право власності майновий пай члена сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія IB-VI №001393 прізвище зазначено « [PERSON] ». Також довідкою, виданою Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради №419 від 05.11.2024, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є однією і тією ж самою особою, що і [PERSON] , яка включена у списки осіб (№355 у списку на стор.43 Проєкту землеустрою, які мають право на земельну частку (пай) в с. Павликівка урочище «Зигмондівка» Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області. Крім того, згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії ІФ № 022235, що виданий на підставі розпорядження Калуської районної державної адміністрації від 22 вересня 2004 також підтверджується право на земельну ділянку площею 1,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Павликівка, урочище «Зигмондівка». Цей державний акт на право власності на земельну ділянку оформлений на прізвище [PERSON] . Однак право власності на вказану земельну ділянку не підтверджено, так як державний акт виданий після її смерті. У такому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини. Спадкоємець фактично вступив в управління спадковим майном, обробляє цю земельну ділянку, користується нею відповідно до цільового призначення. Крім позивача інших спадкоємців не має. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити, а розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що на спадщину не претендує та відмовляється від неї, а тому позовні вимоги визнає, та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просить проводити без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 19.02.2025 відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що на спадщину не претендує та відмовляється від неї, а тому позовні вимоги визнає, та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просить проводити без її участі. 24.02.2025 представник позивачки подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити, а розгляд справи просить проводити без її участі. 24.02.2025 представник позивачки подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Рішенням Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 06.04.2000 «Про хід земельної реформи на території ради» затверджено звірені списки громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) та затверджено площу землі, що підлягає розподілу на земельні частки (паї). [PERSON] була включена у списки громадян, які претендували на земельну частку в селі Павликівка Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 42-43). Відповідно до проекту землеустрою по впорядкуванню (на основі розроблених схем поділу на земельні частки (паї) та проектів формування територій селянських господарств існуючих та створення нових землеволодінь) для складання та видачі державних актів на право власності на землю на території Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 2004 року у списку під № 355 зазначена [PERSON] та вказана площа земельної ділянки 1,87 га (а.с. 39-40). Згідно з Державним актом про право приватної власності на землю серії ІФ № 022235 від 23.12.2004, що виданий на підставі розпорядження Калуської районної державної адміністрації від 22 вересня 2004 № 566, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,87 га, яка розташована в ур. «Загмотівка» с. Павлівка, кадастровий номер 2622885100:04:001:0033 (а.с. 30), що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-9959233802024 (а.с. 32-37). Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «майновий сертифікат» серії ІВ-VI № 001393 його видано [PERSON] , яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Перевозець (а.с. 29). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2022 спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (а.с. 27). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Факт родинних відносин між померлими [PERSON] , [PERSON] , які були подружжям, відповідачкою [PERSON] , яка являється їхньою донькою, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.1967 (а.с. 11), свідоцтвами про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.11.1987, № [NUMBER] від 27.10.1990 (а.с. 14, 16). Відповідно до заповіту від 08.12.2015, посвідченого [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрованого у реєстрі під №170, [PERSON] на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, а також все те, на що за законом буде мати право, заповів [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до довідки № 111 від 08.07.2022 заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Войнилівської сільської ради посвідчувався 08.12.2015 не змінювався і не відмінявся (а.с. 20). Згідно зі заявою № 264 від 16.07.2022 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лесик В.Б. зі заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до заяви [PERSON] № 265 від 16.07.2022 вона відмовляється від прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 25). Листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. від 05.02.2024 № 60/02-14 [PERSON] було повідомлено, що, вивчивши документи, які надані нею, яка є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , видати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON] неможливо в зв?язку з розбіжністю у прізвищі в документах « [PERSON] » та « [PERSON] » та у зв?язку з тим, що документ, який підтверджує право власності виданий після смерті [PERSON] (а.с. 26). Згідно з довідкою, виданою Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради №419 від 05.11.2024 підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є однією і тією ж самою особою, що і [PERSON] , яка включена у списки осіб (№355 у списку на стор. 43 Проєкту землеустрою, які мають право на земельну частку (пай) в с. Павликівка урочище «Зигмондівка» Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 41). Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Зі ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.\~116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст.\~121\~ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216\~ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно зі ст.126\~Земельного Кодексу\~України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та яка розпочала, але не завершила процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,87 га, яка розташована в урочищі «Зигмондівка» с. Павликівка Калуського району Івано-Франківської області. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцями однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавців не укладався. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулася зі заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті останнього, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданих померлій [PERSON] за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, тому суд приходить до висновку, що позивачка, як спадкоємець має право на завершення приватизації даної земельної ділянки, розпочатої [PERSON] , право на яку набув спадкодавець [PERSON] , а тому позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 116, 121 ЗК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved