Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні позовної заяви позивачка зазначає, що 12.08.2011 року між нею, та [PERSON] , Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 253 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] в подружжя народилась донька - [PERSON] , про що 27.03.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції складено актовий запис № 220 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно ч.З ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За таких умов суттєво порушуються права дитини на належний рівень життя, адже фінансові можливості матері повністю не охоплюють потреби малолітньої доньки. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Зважаючи на те, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду, враховуючи, що місцезнаходження батька дитини позивачці невідоме, а також той факт, що батько жодним чином не бере участі у вихованні та забезпеченні власної дитини, звернення з позовною заявою до суду є для позивачки єдиною можливістю захистити права дитини, гарантовані нормативно-правовими актами найвищої юридичної сили. Ухвалою від 18.07.2024 року було відкрито провадження у справі. Вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 10.12.2024 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Мінгазової Д.В. У відзиві\~відповідач просить\~зменшити розмір\~аліментів на\~утримання дитини\~у зв`язку\~з тим,\~що відповідач має на утриманні непрацездатних батьків пенсійного віку, батько відповідача є інвалідом другої групи та потребує додаткових витрат на лікування, батьки позивача внаслідок збройної агресії російської федерації проти України були вимушені залишити все своє майно в м. Бердянськ через окупацію та переїхати до м. Запоріжжя, на теперішній час вони є внутрішньо перемішеними особами. Крім того, відповідач, який є військовослужбовцем, під час виконання бойових завдань отримав тяжкі поранення та ряд захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини і проходженням військової служби. Через вказані обставини, відповідач на теперішній час потребує значних матеріальних витрат для відновлення стану здоров`я. В судове засідання позивачка не з`явилась. Через свого представника адвоката Маркєлова В.В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі. Відповідач до суду не з`явився. Представник відповідача Мінгазова Д.В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Судом при розгляді справи було встановлено наступні обставини. 12.08.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб від 12.08.2011 р. серія [NUMBER] , між [PERSON] [INFO] . та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 27.03.2012 р. (а.с.5). Відповідач та його представник не заперечували факт того, що дитина на даний час проживає разом з матір`ю. Відповідачем [PERSON] було надано до суду довідку Форми ОК-7., відповідно до якої його сумарний дохід за 2024 рік становить 300 030 грн 70 коп. В той час, як його дохід за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року становить 0 грн.(а.с.70). Суд дослідивши надані докази та заслухавши думки сторін вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 80 СК України передбачено, що Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини на які суд звертає увагу при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Такої позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.12.2021 року у справі №681/15/21, провадження №61-15542св21. Отже, при визначенні розміру аліментів, суд оцінює надані докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, при цьому виходить також із захисту інтересів дитини, забезпеченням необхідним для її життєдіяльності, збереження рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується для забезпечення гармонійного розвитку, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, часткового визнання позову з боку відповідача та враховуючи вимоги діючого законодавства В своєму відзиві відповідач зазначає, що у зв`язку з тривалим перебуванням на військовій службі ним були отримані тяжкі поранення та ряд захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини і проходженням військової служби. Через це він потребує значних матеріальних витрат для відновлення стану здоров`я. Наведене підтверджується документами наданими представником відповідача, а саме: Повідомленням Національного інформаційного бюро, що в ході збройної агресії російської федерації проти України [PERSON] , [INFO] , солдат військової частини [NUMBER] перебував у полоні та був звільнений 31.12.2022 року (а.с.73). Довідкою про обставини травми від 16.06.2023 року відповідно до якої солдат [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] 01 листопада 2022 року отримав поранення. Діагноз:мінно-вибухова травма. Вогнепальне осколкове дотичне поранення передньої поверхні лівого стегна з дефектом 4-х головного м`язу (а.с.74). Довідками військово-лікарської комісії від 17.01.2023, 15.02.2023,05.05.2023 року, які підтверджують, що отримані ним травми пов`язані з захистом Батьківщини (а.с. 75,76,77). Довідкою гарні зонової військово-лікарської комісії від 16.10.2023 року (а.с.78). Довідкою військово-лікарської комісії від 22.10.2024 року (а.с.79). Виписками з медичної карти стаціонарного хворого №5480, №5095, №1553/98, №2333/177 (а.с.80-86). Також суд додатково звертає увагу учасників справи на те, що відповідно до частини першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 22.12.2023р.. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1211,20 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211.20 грн., які підлягали до сплати позивачкою при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дружини. На підставі викладеного,

Outcome: partial