Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Ізяславської міської ради, [PERSON] про визначення місця проживання дітей біля матері та зняття із зареєстрованого місця проживання. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу та припинення шлюбних стосунків вона з відповідачем не спілкується та будь-яких стосунків не підтримує. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою, батько дітей з дітьми не спілкується та не приймає ніякої участі у їх вихованні, їхнім життям не цікавиться. 23 жовтня 2024 року позивачка звернулась в інтересах дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до Ізяславської міської ради з метою проведення реєстрації за місцем їхнього проживання та проживання позивача в [ADDRESS] . Діти перебувають на утриманні позивачки, батько не займається вихованням дітей, не відвідує дітей за місцем їх проживання, не цікавиться їх станом здоров`я, не відвідує за місцем навчання, не купує продукти харчування, одяг, аліментні зобов`язання не виконує. Син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації позивач з дітьми не проживає, комунальними послугами не користуються. Звернувшись із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання(перебування) до загального відділу апарату виконкому Ізяславської міської ради, позивачці відмовлено у реєстрації місця проживання з одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання відповідно до п.п.3 п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою № 265 КМУ від 07.02.2022 р. з причин - відсутня згода батька на зміну реєстрації. Син [PERSON] та син [PERSON] мають особливу прихильність до позивачки як матері, між ними існують тісні родинні відносини, позивачка повністю забезпечує дітей усім необхідним для їх розвитку, діти перебувають на її утриманні, та разом проживають в [ADDRESS] з 2008 року. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, з часу припинення ведення спільного господарства самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, отримати дозвіл на зміну реєстрації та зняття з реєстрації сина [PERSON] , 2011 року народження та сина [PERSON] , 2008 року народження є неможливим. Позивачка [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] проживають тривалий час в [ADDRESS] (з 2008 року) та користуються усім житловим будинком в [ADDRESS] , де є усі зручності, окремі кімнати для дітей, іграшки, книги. За місцем проживання діти мають друзів, діти живуть в любові. Власником житлового будинку являється [PERSON] , мати позивачки, яка надала згоду на реєстрацію місця проживання (перебування). За адресою реєстрації діти та позивачка ніколи не проживали, житловою площею не користуються, у квартирі відсутні умови проживання. Відповідач [PERSON] не надав письмову згоду на реєстрацію дітей, а тому необхідно визначити на підставі рішення суду місце проживання та місце реєстрацію дітей за місцем реєстрації позивачки, яка в свою чергу має труднощі у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованим місця проживання (перебування) із-за того, що одночасне зняття та реєстрація матері проводиться із одночасним зняттям та реєстрацією місця проживання дітей. Відповідно до ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області Ковальська Ю.О. подала до суду заяву про слухання справи у відсутності представника. Зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 19 липня 2008 року за актовим записом № 62. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 19 липня 2008 року за актовим записом № 62, розірвано. Рішення набрало законної сили 16.07.2013 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Позивач та відповідач сімейних відносин не підтримують та разом не проживають. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 26 липня 2008 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, на ім`я [PERSON] , остання зареєстронана за адресою: [ADDRESS] . Однак проживає позивачка [PERSON] із дітьми за адресою: [ADDRESS] . Для реєстрації місця проживання дітей, зазначає позивач, що потрібна відповідна заява відповідача. Вона неодноразово зверталась до відповідача для вирішення такого питання, однак це не мало жодного результату. Проте, спору щодо проживання синів у них немає, і відповідач не заперечує проти реєстрації дитини за адресою місця проживання матері. Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю [PERSON] . Між сторонами відсутня домовленість щодо визначення місця проживання дітей, а також щодо визначення їх реєстрації місця проживання, що стало підставою для звернення позивача до суду. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. За приписами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Положеннями ч. 1 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд в контексті першочергового урахування інтересів дітей, враховуючи добросовісне виконання позивачем [PERSON] батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з матір`ю, приходить до висновку про обґрунтованість позову в даній частині та визначення місця проживання дітей з позивачем. При цьому, визначення місця проживання дітей з матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дітьми та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33 Конституції України). Згідно абз. 2 п. 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Відповідно до п. 16, п. 17 Порядку місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пункт 33 Порядку передбачає, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Таким чином відсутності письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за адресою місця проживання матері, позбавляє позивача можливості зареєструвати дітей за місцем її фактичного проживання. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. За таких обставин, судом встановлено, що спір виник у зв`язку із бажанням матері зареєструвати місце проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , а саме за місцем її проживання, але згоду батька на це отримати не виявляється можливим через відсутність спілкування між сторонами. У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Позивачка [PERSON] проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником даного житлового будинку є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 1-1214), витягомз Державного реєстру речових прав № 347376103. [PERSON] являється матір`ю позивачки [PERSON] , та надала згоду на реєстрацію місця проживання (перебування) доньки та її дітей в житловому будинку. Проаналізувавши всі обставини справи, та враховуючи, що позивач має намір зареєструвати неповнолітнього та малолітнього синів за своїм місцем проживання, що відповідає інтересам дітей. Тому відсутність згоди батька дітей порушує їх права на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) визначено Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022. Згідно з пунктом 14,15 Порядку дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. Особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування) (пункт 31 Порядку). У разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи, що неповнолітній син сторін [PERSON] фактично проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , спір про місце його проживання, який підлягав би вирішенню на підставі статті 161 СК України, між сторонами відсутній, згоду відповідача на реєстрацію місця проживання дитини з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання позивачка не може отримати, а відсутність такої згоди порушує право дитини на вільний вибір місця проживання, суд приходить до висновку про задоволення позову та надання дозволу на реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними та приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1211 гривень 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved