Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «ФК «Віва Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] 19.04.2024 укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитної лінії Старт» №1411023270925, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 7 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, та сплатити проценти за користування позикою. Кредит надається на 120 днів зі сплатою відсотків за денною процентною ставкою 1,715% перші 20 днів, 2,45% з 21 дня по день повернення кредиту. Договір укладений шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення кнопки «відправити/підписати». Після підпису електронного повідомлення клієнтом зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця та свідчить про надання клієнтом згоди на укладання електронного договору. Вчинення зазначених дій клієнтом є проставленням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір підписується електронним підписом позикодавця з проставленням електронної печатки та надсилається на вказану позичальником електронну пошту. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на договір. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківський рахунок за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом, кредитні кошти в сумі 7500,00 грн., а відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 24221,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7500 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 16721,25 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, судовий збір, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 600,00 грн. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.02.2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації, яку отримала 13.02.2025, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила, відзив не надала. За викладених обставин, згідно із статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] 19.04.2024 укладено договір про надання кредиту №1411023270925 в електронній формі, шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту та договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» з додатком №1 «Графік платежів», які підписано відповідачем за допомогою одноразового електронного ідентифікатора «G2Q8G1». Окрім цього, відповідач була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту та підписала його електронним підписом R7S6S9. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором. Сума кредитного ліміту складає 7500,00 грн. (п.1.2), строк кредитування 120 днів, кінцевий строк повернення кредиту 17.08.2024 року (п.1.3). Згідно п. 1.4.1 договору на перші\~20\~днів користування\~кредитом нарахування\~процентів здійснюється\~за дисконтною\~процентною ставкою\~в розмірі\~1.715%\~від суми\~позики за\~кожний день\~користування позикою.\~З 21\~дня і\~до дня\~повернення кредиту\~застосовується базова\~процентна ставка,\~яка складає\~2,45% (п.1.4.2 Договору) Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 26.12.2024 року №7/6861 про зарахування кредитних коштів в сумі 7500,00 грн. на картку відповідача [NUMBER] , номер якої зазначений у кредитному договорі. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач умови укладеного договору не виконала, кредитні кошти не повернула, відсотки за користування кредитом згідно умов договору не сплачувала, доказів протилежного суду не надано, таким чином, право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем. У зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1411023270925 від 19.04.2024 року у розмірі 24 221, 25 грн,, яка складається із заборгованості за кредитом 7500, грн. та заборгованості за відсотками 16 721, 25 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 10600 грн. У постанові від 27 червня 2018 у справі №826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Таким чином, позивач зобов`язаний довести, що витрати на правову допомогу пов`язані з конкретною справою, обгрунтувати розмір правової допомоги та підтвердити її документально. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Кожна сторона, у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Разом з тим, до матеріалів справи долучено: договір №1 від 04.01.2022 року про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 23.12.2024 року відповідно до договору №1 від 04.01.2022 року, який містить перелік наданих послуг та домовленість про їх вартість, рахунок та платіжну інструкцію №LK313/2. Жоден з вказаних документів не містить підтвердження надання правової допомоги саме у цивільній справі за позовом до [PERSON] і може слугувати підставою для нарахування витрат на правову допомогу у будь-якій справі за участю ТОВ «ФК «Віва Капітал». З урахування встановленого, суд дійшов висновку, що понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги у цій справі не підтверджено належними доказами, тому такі витрати не можуть бути покладені судом на відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved