Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

Суть звернення 19.11.2024 представник заявника адвокат Дмитришина Т.І. (уповноважена представляти інтереси заявника на підставі ордеру серії АВ № 1166165 від 17.11.2024(а.с. 6) звернулась до суду із вказаною заявою через підсистему «Електронний суд» якою просить встановити юридичний факт, що фрагменти кісток невідомого загиблого військовослужбовця, реєстраційний номер 2846 від 14.11.2022, належать [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який загинув [INFO] в населеному пункті Безіменне, Херсонської області. Заява мотивована тим, що батьками загиблого військовослужбовця є [PERSON] (заявник у справі) та [PERSON] (заінтересована особа). \~ \~ \~ \~Загиблий старший солдат [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Краматорськ, Донецької області, та м. Баштанка, Миколаївської області. Старший солдат [PERSON] , [INFO] , механік-водій 4 бойової машини 1 танкового взводy 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] , загинув [INFO] під час виконання бойового завдання внаслідок безпосереднього зіткнення з ворогом поблизу н.п. Безіменне, Херсонської області. Він отримав осколкове поранення, несумісне з життям, але тіло не було евакуйоване у зв`язку з інтенсивними обстрілами противника та повним знищенням танку (вибухнув і згорів). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 04.01.2024 у справі №137/11/24 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] в с. Безіменне Бериславського району Херсонської області. Під час проведення службового розслідування встановлено, що механік-водій 4 бойової машини 1 танкового взводy 2-ї танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , вважається загиблим (діагноз: «осколкове поранення, несумісне з життям») під час виконання службових обов`язків військової служби внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій 02.09.2022. Згодом рештки загиблого військовослужбовця вдалося евакуювати, однак не було можливості встановити особу через фрагменти кісток, а проби ДНК не були отримані через їх руйнування, пов`язане з дією високої температури. Процесуальні дії 27.11.2024 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] (матір загиблого військовослужбовця [PERSON] ). (а.с. 39). 18.12.2024 оскільки неідентифіковані рештки можуть бути речовими доказами в межах кримінального провадження відтак судом залучено у якості заінтересованих осіб: -Криворізький районний відділ Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи»; -Бериславський районний відділ поліції ГУНП в Херсонській області; -Головне управління Національної поліції в Херсонській області (а.с. 93). Судовий розгляд У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заявника адвокат Дмитришина Т.І. у судовому засіданні виступила з позицією та повідомила, що залишки фрагментів кісток належать [PERSON] та необхідно, щоб батьки мали можливість поховати залишки загиблого. Оскільки експерт зазначає, що зразки ДНК, взяті 14.12.2022 не були через руйнування, спричинене дією високої температури, тому зазначений факт можуть підтвердити свідки та інші докази. Були очевидці, які бачили, що військовослужбовець загинув, і можуть підтвердити факт передачі фрагментів для експертизи. Встановити цей факт іншим чином неможливо, оскільки судово-генетично не можна визначити, що саме фрагменти кісток належать [PERSON] , який загинув [INFO] в с. Безіменне Херсонської області. На даний час кримінальне провадження не завершене. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву. Представник заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Херсонській області до судового засідання не з`явився. Надіслали через підсистему «Електронний суд» пояснення відповідно до яких зазначили, що вирішення питання щодо встановлення юридичного факту не впливає на права і обов`язки ГУНП в Херсонській області (а.с. 109-111). Представник заінтересованої особи Криворізького районного відділу Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», до судового засідання не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої просили розгляд справи проводити у відсутність заінтересованої особи та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 118). Представник заінтересованої особи Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області до судового засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь на належним чином. Про причини неявки суд не попередили, будь-яких клопотань на адресу суду не надали (а.с. 107-108). Досліджені докази У судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази про те, що він був командиром танку, [PERSON] навідником, а [PERSON] механіком. Вони були екіпажем одного танку під час бойових дій у серпні 2022 року на Херсонщині. У вересні 2022 року йому було поставлене завдання зайти в с. Безіменне, зняти піхоту і повернутися назад. Штурм почався під вечір. Рушила колона, перейшли переправу р. Оскіл, поїхали далі через с. Сухий ставок. Рухались територією противника і ворожі безпілотники вирахували їхні позиції, і по ним почала працювати артилерія, в ході чого був поранений командир танку, який вів колону, та його механік. Їх довелося евакуювати. Внаслідок обстрілу, котрий тривав 2-3 години, довелося стояти у посадці. Ще один танк був пошкоджений. Наступного ранку прийшло підкріплення не танками, а БМП, почали рухатись о 4 ранку, не спали. [PERSON] був змушений вести колону першим. Виходячи на с. Безіменне, за ним йшла колона, і по ньому зліва прилетіло в танк, танк заглох, система згаснула, гармата впала, система не функціонувала. Десь обірвався патрубок, колона стала, почали роз`їжджатися. Він дав команду [PERSON] : "Вітька, пробуй запускати". [PERSON] був механіком-водієм. Він пробував запускати, але не вдалося, тому [PERSON] дав команду евакуюватись. Бачить все нормально, з командирського місця видно механіка-водія, і він тільки вилазить, як знову прилетіло в танк. [PERSON] відкинуло вправо. Біля танку були посадки, нікого не було, дим, пилюка, голова болить. Сховалися в посадці, ніби живі та здорові. Навідник [PERSON] був, а механіка [PERSON] в посадці не було. Сховались вони за 30 метрів від танка. Коли [PERSON] почав шукати [PERSON] , звернув увагу на танк, а в цей час по танку вівся вогонь. [PERSON] побачив тіло [PERSON] в той момент, десь в області механіка був приліт, [PERSON] розірвало руку. Як він припустив, [PERSON] хотів вилізти, і йому відірвало руку. На стресі [PERSON] підбіг до танку і почав тягти тіло [PERSON] , але той вже був мертвий. Всередині він побачив, що тіло [PERSON] посічене уламками. Знову приліт в танк, [PERSON] забігає до навідника в посадку і повідомляє: " [PERSON] , [PERSON] , 200". Під`їхав інший танк, і його та навідника забрали на евакуацію. Після того, як відійшли, без відома командування [PERSON] думав, як би евакуювати підбитий танк. Відразу зібрав екіпажі, взяв гарного командира і виїхав в напрямку до свого підбитого танку, аби його евакуювати. Коли під`їхали ближче, то побачили, що сам танк вже був рудого кольору, у 2 рази менший, згорілий. В цей час в танк, на якому [PERSON] рухався, прилетів ПТУР (*абревіатура протитанкової ракети). Аби не підставити екіпаж, дав команду на відкат. Після звільнення Херсонської області у [PERSON] була інша задача у напрямку [PERSON] . Йому відомо, що залишки [PERSON] згодом забирав [PERSON] разом із [PERSON] .. [PERSON] не брав участі в евакуації залишків. Відомо з чужих слів, що [PERSON] та [PERSON] забирали залишки [PERSON] .. Коли поїхали назад, то натрапили на протитанкову міну, автомобіль, в якому був [PERSON] та [PERSON] , підірвався. [PERSON] загинув, а [PERSON] був поранений. Хтось із заступників повідомив родичів про події, що сталися. Узагальнив, що так склалась ситуація, що [PERSON] двічі підірвався, і залишки неможливо ідентифікувати. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав покази про загибель [PERSON] йому стало відомо, коли у вересні 2022 року він знаходився у госпіталі. Рештки [PERSON] були забрані 08 листопада 2022 року. Показав, що не володіє детальною інформацією про подальші дії, хто саме вилучав рештки і хто передавав. Він зазначив, що в серпні-вересні 2022 року були бойові дії зі звільнення Херсонської області. Він був командиром роти, яка брала участь у звільненні населених пунктів Сухий Ставок і Безіменне. Їхня рота також брала участь у бойових діях. Він був поранений 29 серпня 2022 року, а вже 30 серпня потрапив до госпіталю. 03 вересня йому повідомили телефоном про загибель [PERSON] . Після госпіталю, у бойових діях по звільненню Херсонщини, він не брав активної участі, але 08 листопада 2022 року був на польовому командному пункті батальйону. Із ним приїхав заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення - майор [PERSON] .. Мета останнього була забрати останки [PERSON] з підбитого танку. [PERSON] виїхав на власному автомобілі в тумані разом з командиром 1 взводу [PERSON] за вказаним маршрутом. Пролунав вибух, [PERSON] та оточуючі не були зорієнтовані. Піднявши дрон, побачили, що в полі горить автомобіль, були розкидані папери. [PERSON] телефонував, хвилюючись, і на другий дзвінок [PERSON] відповів, що він поранений і що авто підірвалось на міні. Потім підрозділ евакуював [PERSON] та відвіз його до госпіталю. Свідок виїхав на місце та оглянув авто [PERSON] , яке також було підірване. До танка у якому мали бути рештки [PERSON] було 100-150 метрів, і поблизу його горів автомобіль, а біля авто були розкидані речі, зокрема обгорілий пакет, у якому знаходилися фрагменти кісток. Забрати їх не було можливості, треба було з`ясувати ситуацію з [PERSON] , тому він поїхав на командний пункт. Свідок переказав слова підрозділу, котрий у той момент перебував поруч. Бійці дали свідчення, що авто приїхало до танка, хтось залазив на танк, потім сіли в авто розвернулися. Машина була повернена в напрямку руху від танка. Коли [PERSON] та [PERSON] їхали до танка, авто пройшло поза мінами, а у зворотному напрямку наїхали на міну. На момент допиту у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] , командир роти, в зоні бойових дій. Після контузії повернувся в підрозділ. Впевнено ствердив, що мета [PERSON] тоді, у листопаді 2022 року, полягала в тому, щоб забрати рештки [PERSON] .. Також відповів, що забирати рештки це завдання саме психологічної служби. Це їхні обов`язки. [PERSON] загинув, його автомобіль підірвався, а пакет з рештками був поруч з автомобілем. Пакет був білого кольору, непрозорий, і можна було побачити фрагменти кісток. Кінці кісток виступали з пакету. Він так і залишився там. На місці події горіло авто. Згодом заступник на прізвище [PERSON] повідомив, що забрали пакет і передали на експертизу. Свідок впевнений і може стверджувати, що ці рештки належать саме [PERSON] з двох причин: по-перше, він знав, що за цими рештками їхали, а по-друге, в посадці, приблизно за 30-40 метрів, знаходився підрозділ, який бачив, як автомобіль під`їжджав до танка (танк стояв з лівої сторони, якщо дивитися на с. Безіменне). Автомобіль під`їхав до танка, і люди щось виймали з танку. За словами [PERSON] , забрали рештки й поклали в пакет. Інших загиблих або обгорілих, окрім як у радіусі танка, він не бачив. Свідок не може стверджувати, що взяли щось ще. Зазначив, що єдиною особою, яка забирала рештки [PERSON] є [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази про те, що в складі екіпажу разом з командиром [PERSON] та механіком-водієм [PERSON] 02 вересня 2022 року вони їхали в наступ до с. Безіменне. Пересікши посадку, на відстані 300-400 метрів ворог обстріляв їхній танк. Танк загорівся, і [PERSON] зробив припущення, що загорівся паливний бак. Він зауважив, що механіку довше вилазити із танку. Під час попадання в танк він, [PERSON] та [PERSON] перебували разом. Після влучання почали вистрибувати із танка, і через певний час зустрівся в посадці із [PERSON] . Згодом [PERSON] побіг до танку, аби дізнатися, що зі [PERSON] . Після цього він піднявся з танку і почав кричати, що [PERSON] загинув. На той момент не було можливості забрати [PERSON] . У момент попадання в танк їх було лише троє. [PERSON] точно пам`ятає, що було три попадання. Вже після третього попадання танк загорівся, передній бак пропалив броню, і почало загорятися дизельне паливо. Біля механіка знаходилися заряди, які почали детонувати. [PERSON] повернув башту, щоб дати можливість [PERSON] евакуюватись через люк механіка, але знизу почало підніматися зелене полум`я, оскільки загорівся порох. Щодо залишків [PERSON] , йому нічого не відомо. Коли вони евакуювалися з танку, він побачив руку механіка і подумав, що [PERSON] евакуюється також, але той не встиг це зробити. Зазначив, що зірвався боєкомплект танка, і [PERSON] не встиг евакуюватися і вони не змогли повернутися до танка. Після цього вони відразу ж хотіли забрати танк, але не вдалося його евакуювати. Противник не дозволив під`їхати до знищеного танку їм та ще двома танками, і вони були змушені зупинитися приблизно за 300 метрів, оскільки їх обстрілювали. Вони зрозуміли, що [PERSON] загинув, але не наблизилися, адже це було надто небезпечно. Відомо, що залишки [PERSON] забирав заступник командира по морально-психологічній частині [PERSON] та командир роти [PERSON] .. Це було під час звільнення [PERSON] в листопаді 2022 року; точне число свідок не пам`ятає. Заступник [PERSON] разом із [PERSON] забрали рештки з танка. За словами [PERSON] , під час повернення автомобіль підірвався на міні, і [PERSON] загинув. Щодо [PERSON] , свідок чув по рації, коли їхали у листопаді на н.п. Маріно: "Грабовський 300". Через тиждень, від командира роти, він почув відомості про ці обставини. Щодо дій [PERSON] та [PERSON] повідомив, що ті їхали за залишками [PERSON] і фактично вже були на деокупованій території, коли виникла ця ситуація. Допитаний у судовому засіданні як свідок, [PERSON] дав покази про те, що він є командиром 2 танкової роти 5 батальйону [NUMBER] окремої мотопіхотної бригади. Під його командуванням було три танки, у тому числі танк з екіпажем [PERSON] .. [PERSON] у вересні 2022 року отримав контузії у населеному пункті Безіменне. У нього була легка контузія. [PERSON] отримав свою бойову задачу самостійно. Ввечері приблизно його колона вирушила до населеного пункту Безіменне. [PERSON] був замикаючим колони. На бойовій машині він взяв із собою БПЛА, який міг супроводжувати колону. Він стояв і очікував, коли потрібно буде когось евакуювати, його задача полягала в евакуації. Вони простояли до 12 ночі. На той момент отримав команду повернутися до місця розташування. Оскільки він знаходився позаду, то не брав участі у бою і не знає, що там відбувалося. Коли [PERSON] та [PERSON] повернулися, то вияснилось, що екіпаж повернувся не у повному складі, а саме без [PERSON] . Вони вирішили евакуювати підбитий танк. Для цього взяли два танки і виїхали до підбитого танку. Був план, що один танк, перебуваючи на підстраховці, прикриває, а інший буксирує підбитий танк. Коли вони під`їхали до танка, було декілька влучань по них, і потрібно було відкотитися, щоб не загинути. [PERSON] побачив, що танк, в якому був [PERSON] , був майже повністю знищеним. Вся броня, динамічний захист все було згорілим. Вони повернулися до підрозділу, пробували самі евакуювати танк, але нічого не вийшло. Згодом йому були поставлені нові завдання і до 11 листопада 2022 року він займався навчанням мобілізованих та бойовими діями. 11 листопада 2022 року почалося звільнення Херсонської області, російські війська перетнули р. Дніпро. Він був командиром батальйону. Разом із [PERSON] знаходились у с. Сухий Ставок, який звільнили в серпні 2022 року. [PERSON] мав бажання забрати рештки [PERSON] . Їм скинули локацію, де стояв танк із рештками [PERSON] . Уточнили розстановку і маршрут наскільки безпечний. Інформація була доведена, що мін немає. Поїхали автомобілем [PERSON] . Заїхали до танку без пригод. [PERSON] сам заліз до люку механіка-водія, де мало б бути тіло [PERSON] . Візуально все було згорілим, підняв бронекришку і побачив кістки, рештки тіла. Він попросив у [PERSON] пакет або сумку і той приніс пакет, типу як з магазину, еко-пакет (текстильний) світлого кольору. [PERSON] почав збирати кістки, зібрав все що знайшов, поклав у пакет, а пакет поклав у авто. Пакет лежав за переднім рядом сидіть в автомобілі. Після збору решток вони розвернулися, доповіли командуванню і почали рух. У момент руху на півдорозі [PERSON] звернув увагу на минулі позиції противника, раптово пролунав вибух. [PERSON] не відчув нічого, не зрозумів. Все було за секунду. Відкрив очі і виявилося, що машина наїхала на міну, і її перекинуло на дах. На той момент автомобіль загорівся, все було як у фільмі жахів. Він зразу не зміг вибити двері, почув крики [PERSON] , почав пробувати вибиратися, але був ще один вибух. Зробив припущення, що в автомобілі була газова установка, котра здетонувала. [PERSON] не розумів, що з ним, у нього була сильна кровотеча. У нього була табельна зброя, і він почав стріляти в повітря. У посадці був сусідній підрозділ, який прийшов на допомогу і почав гасити пожежу, полум`я було велике. [PERSON] відтягнули від авто і згодом евакуювали у госпіталь, десь в тил. На запитання представника заявника свідок відповів, що в танку, в якому перебували фрагменти тіла, 11 листопада 2022 року він виїхав до місця з метою аби забрати саме ці фрагменти тіла загиблого. Він зібрав все, що міг бачити, і все що зібрав, це були всі кістки. Після підриву, під час виходу, він був дезорієнтований і зробив припущення, що пакет із рештками міг випасти, адже дуже багато речей було розкидано навколо авто після наїзду на міну. Автомобіль був розтрощений, можливо, пакет був біля авто. [PERSON] стверджує, що він особисто зібрав залишки саме з місця механіка-водія танку. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Також заявником надані наступні докази Відповідно до акту передачі тіл (останків) загиблих №123/2846 від 12.11.2022 року зазначається, що ймовірно тіло [PERSON] було передано до відділу СМЕ Криворізького відділення (а.с. 7) для ДНК-тесту із приміткою «якщо получится» (*так у документі). Відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом загибелі старшого солдата [PERSON] від 17.09.2022 (а.с. 8-9) вирішено службове розслідування вважати закінченим. Визначено механіка-водія 4 бойової машини 1 танкового взводу 2-ї танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] вважати загиблим (діагноз: «осколкове поранення несумісне з життям») під час виконання службових обов`язків військової служби, в наслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій 02.09.2022. Актом про настання смерті від 03.09.2022 (а.с. 10) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили загибель [PERSON] що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Додатком до акту (а.с. 11) зазначається місце загибелі. Відповідно до висновку експерта за № 78/79-МГ від 06.04.2023 (а.с. 12-14) із фрагментів кісток невідомого загиблого військовослужбовця, реєстраційний номер 2846 від 14.11.2022 року, препарати ДНК не отримані через її руйнацію, пов`язану з дією високої температури. Відповідно до звіту про результати ДНК тестування справа № 2846 (а.с. 14 зв.) міжнародна комісія з питань зниклих безвісти надала відповідь, про те, що наданий профіль ДНК є непридатним для повноцінного порівняння. Довідкою за №527/1711 від 23.05.2024 року зазначається про те, що загиблий старший солдат [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Краматорськ, Донецької області; м. Баштанка, Миколаївської області (а.с. 16). Відповідно до наказу № 144 від 23.05.2024 (а.с. 18) членам сім`ї загиблого [PERSON] визначено виплатити кошти як допомогу на поховання та здійснити інші виплати. Відповідно до протоколу № 2130 від 01.08.2024 (а.с. 19 зв.) 11 регіональною військово-лікарською комісією надано заключення про те, що смерть [PERSON] пов`язана із захистом Батьківщини. 04.01.2024 Літинським районним судом Вінницької області ухвалено рішення яким встановлено юридичний факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] в с. Безіменне Бериславського району Херсонської області (а.с. 25-26). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 27) батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Оцінка і висновки суду Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У свою чергу відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Обставини загибелі [PERSON] не являються суттю розгляду, але досліджені докази та покази свідків, які узгоджуються між собою дозволяють встановити хронологію і факт подій за яких [PERSON] у вересні 2022 року загинув, а згодом 11 листопада 2022 року, [PERSON] зібрав рештки [PERSON] з підбитого танка та помістив їх у пакет. Під час повернення до підрозділу автомобіль наїхав на міну, стався вибух, і [PERSON] отримав поранення. Після пакет з рештками був переданий для подальшої експертизи. Покази свідків чіткі та узгоджені між собою, іншими доказами: -свідки вказали про обставини, за яких загинув [PERSON] ; -свідки вказують на те, що евакуація розпочалася після припинення активних бойових дій та у момент звільнення Херсонщини у листопаді 2022 року, що дозволило безпечно дістатися до місця загибелі [PERSON] ; -всі свідки підтверджують та ілюструють за яких умов вони дізнались про дії [PERSON] та [PERSON] з переміщення решток [PERSON] ; - свідки вказали на труднощі, за яких проводилася евакуація решток. В ході розгляду справи суд вживав заходів для повідомлення заінтересованих осіб, що ухвалене рішення може вплинути на речові докази в межах кримінального провадження, яке триває. Проте суд отримав відповідь, що встановлення юридичного факту не позначається на правах і обов`язках слідчого органу (а.с. 109-111). Окрім того, суд вважає, що у випадку задоволення заяви також буде гарантовано право заявника [PERSON] на повагу до його приватного і сімейного життя, в розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже сімейне життя включає в себе не лише стосунки між живими членами родини. Право на повагу до сімейного життя в цьому контексті означає, що родина зможе реалізувати гідне прощання та вшанування пам`яті загиблого сина, а також на збереження традицій, які можуть бути пов`язані з похованням. Таким чином, враховуючи вищезазначене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази які містяться в матеріалах цивільної справи, беручи до уваги покази свідків, позиції залучених заінтересованих осіб, суд приходить до висновку, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку для встановлення даного юридичного факту який просив встановити заявник, а міжнародна експертна установа не може провести експертизу через руйнацію та дію високих температур. Також внаслідок ухвалення рішення у заявника виникне особисте право, зокрема право на поховання сина, який загинув виконуючи обов`язки військової служби під час бойових дій. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити юридичний факт, що фрагменти кісток невідомого загиблого військовослужбовця, який загинув [INFO] у населеному пункті Безіменне, Херсонської області, належать [PERSON] , народженому [INFO] . Отже, ухвалене судом рішення буде не лише законним, а й сприятиме реалізації гуманної мети: забезпечити можливість поховання фрагментів тіла військовослужбовця; врахування обрядових звичаїв; дотримання етичних норм.

Outcome: approved