Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 29 грудня 2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22033000470109, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua далі (далі-УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. [PERSON] , підписанням Кредитного договору підтвердила, що вона акцептувала УДБО шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згодна з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі та підписано відповідачем і кредитодавцем На підставі укладеного договору відповідачка отримала грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 71334 грн 59 коп, зі встановленою датою повернення грошових коштів строком до 29 грудня 2023 року та строком користування кредитом 36 місяців. Вказана сума кредитних коштів була перерахована кредитодавцем на поточний рахунок відповідачки, що відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Окрім цього, одночасно з укладенням кредитного договору, 29 грудня 2020 року між відповідачкою та ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» було укладено договір добровільного страхування життя. Розмір страхового платежу за договором страхування становив 4791 гривень 13 копійок. Після укладення кредитного договору банк виконав свої зобов`язання перерахувавши позичальниці обумовлену суму кредитних коштів, з яких сплатив на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» страховий платіж в сумі 4791 гривень 13 копійок. Відповідачка частково виконала умови договору зі сплати суми кредиту та комісії. З моменту укладення кредитного договору і до моменту подачі даного позову до суду, лише сплатила 20421 гривень 29 копійок. Останній платіж проведено 29 липня 2021 року. В погоджену сторонами кінцеву дату кредиту, а саме 29 грудня 2023 року, відповідачка платежів по поверненню кредиту не здійснювала. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану було запроваджено кредитні канікули та у період з 01 березня 2022 року було відтерміновано сплату боргу відповідачкою, внаслідок чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу відповідачки, а лише відтермінували його сплату. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12 червня 2023 року становить 97833 гривень 94 копійок. 11 квітня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 11/04/24 у відповідності до умов якого та згідно Реєстру боржників, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року. Всі нарахування до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювалися безпосередньо АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Жодних додаткових нарахувань після дати відступлення права грошової вимоги, позивачем не здійснювалось. Отже, станом на дату подання даної позовної заяви позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року, укладеним між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] . Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому з урахуванням викладеного позивач простить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним вище кредитним договором у розмірі 97833 гривень 94 копійок. Ухвалою суду\~від 31\~січня 2025\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~її розгляд\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~279\~ЦПК України\~призначений у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~з викликом\~сторін(а.с. 69-70). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 75). Водночас надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 78). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 01/17/278 від 29 січня 2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на території селищної ради не зареєстрована. З 15 серпня 2024 року значиться знятою із реєстраційного обліку за заявою власника житла (а.с. 66). З інформації, що надав за запитом суду відділ адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області слідує, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Знята з реєстраційного обліку 15 серпня 2024 року (а.с 68). У зв`язку із цим, 31 січня 2025 року на офіційному вебсайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, було розміщене оголошення, яким повідомлено відповідачку [PERSON] , про судове засідання, призначене на 25 лютого 2025 року о 08 год 00 хв. (а.с. 74). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Одночасно, судом здійснювалось повідомлення відповідачки про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом направлення судової повістки, за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання: [ADDRESS] . Однак конверт був повернутий суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 77). За таких обставин, суд вважає, що відповідачка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак вона в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року [PERSON] було підписано Заяву згоду № 1110053 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, відповідно до якої остання акцептувала публічну пропозицію АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із наступними доповненнями, яка розміщена на вебсайті банку (а.с. 56). Також, 29 грудня 2020 року між [PERSON] та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено кредитний договір № 22033000470109, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором (а.с. 61). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається на наступних умовах: - сума кредиту 71334 грн 59 коп; - строк кредитування 36 місяців; - кінцева дата повернення кредиту: 29 грудня 2023 року; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія з обслуговування Кредиту: з 29 грудня 2020 року по 28 жовтня 2021 року 3% від суми Кредиту, з 29 жовтня 2021 року по 28 липня 2022 року -2,5 % від суми Кредиту, з 29 липня 2022 року по 28 квітня 2023 року 1,5 % від суми Кредиту, з 29 квітня 2023 року по 29 грудня 2023 року 0,925% від суми Кредиту; процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом 56,0 % річних. Умови визначені в цьому пункті Договору є істотними умовами кредитного договору. Згідно із п. 1.4 Кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». У п. 1.5 Кредитного договору визначено, що клієнт, в порядку договірного списання на підставі ст. 1071 Цивільного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі Кредиту, здійснити перерахування з Рахунку Клієнта на користь страховика ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» суму страхового платежу у розмірі 4791 грн 13 коп за весь період страхування згідно з Договором страхування PZ-22033000470109 від 29 грудня 2020 року. У розділі 4 кредитного договору встановлено Графік платежів. Крім того, одночасно із укладанням кредитного договору 29 грудня 2020 [PERSON] уклала з ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування життя» договір добровільного страхування життя позичальника на випадок смерті в результаті нещасного випадку (кредит готівкою) № PZ-22033000470109. Розмір страхового платежу за договором страхування становив 4791 гривень 13 копійок (а.с. 59-60). Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року належним чином, зарахувавши на рахунок відповідачки кредитні кошти. Відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 11 квітня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 11/04/24, у відповідності до умов якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року (а.с. 26-30, 49-50). Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року в сумі 97835 грн 54 коп, з яких: 63753 грн 88 коп залишок простроченого кредиту; 34080 грн 06 коп залишок прострочених комісій (а.с. 45). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови договору не виконуються, кошти, відсотки та комісія за його користування не повертаються. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, [PERSON] має перед ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року в сумі 97833 грн 94 коп, з яких: 63753 грн 88 коп залишок простроченого кредиту; 34080 грн 06 коп залишок прострочених комісій. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22033000470109 від 29 грудня 2020 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 57-58). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн). Згідно із ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до платіжної інструкції № 453 від 23 січня 2025 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 гривень 40 копійок (а.с. 51). Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року № 1/04, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» (а.с. 17-20), копію вартості послуг (прейскурант) АО «АЛЬЯНС ДЛС» про види послуг та їх ціну (зв.а.с. 21), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Маслюженка М.П. (а.с. 23), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1310920 від 19 серпня 2024 року, в якому зазначено що адвокат Маслюженко М.П. надає правничу (правову) допомогу ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (а.с. 24), копію акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16 грудня 2024 року, в якому проведення юридичного та фінансового аналізу боржниці коштує 1200 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржниці коштує 6000 грн, загальна сума наданих послуг становить 7200 грн (а.с. 46). Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Отже, з урахуванням фактично виконаної адвокатом позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved