Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла ухвала Кролевецького районного суду Сумської області від 29.10.2024, якою справу за позовною заявою\~ [PERSON] до [PERSON] , комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів» про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення\~ передано до\~Глухівського міськрайонного суду Сумської області\~для розгляду за підсудністю. У вказаному позові [PERSON] просить про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень. Вказану шкоду просить стягнути в дольовому порядку з [PERSON] - 75 000 грн., з КНП СОР «Обласна спеціалізована лікарня м. Глухів» - 25 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що в результаті смерті батька їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 100 000 гривень, оскільки їй спричинені моральні страждання внаслідок втрати близької людини, порушені нормальні життєві зв`язки, виникла потреба вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2024 року відкрито провадження у справі,\~\~призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи у порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Від представника КНП СОР „Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів адвоката Кандюкова Г.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що заперечує проти задоволення позову, оскільки вирок Кролевецького суду, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та засуджено до покарання у вигляді 3 років обмеження волі, не містить жодних посилань на неналежне виконання працівниками КНП СОР „Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів своїх обов`язків, що мали бути наслідком вчинення вказаного злочину, а тому у підприємства відсутні правові підстави для сплати на користь потерпілої моральної шкоди. Сам цивільний позов також не містить жодних доказів на обгрунтування заявлених вимог. Просить відмовити в задоволенні позову. Від представника позивача адвоката Сопової В.С. надійшла відповідь на відзив, де остання просить залишити відзив на позовну заяву без розгляду, оскільки його подано після закінчення строку на його подання та всупереч вимогам ч.4 ст178 ЦП України. Жодна зі сторін не направила клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 18.12.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначено йому покарання у виді трьох років обмеження волі. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] та КНП СОР «Обласна спеціалізована лікарня м. Глухів» залишено без розгляду. При цьому Кролевецьким районним судом Сумської області встановлено, що 09 вересня 2021 приблизно о 07 години 55 хвилин [PERSON] , перебуваючи на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві СОР «Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів», вийшов з палати на оголошену санітаром вказаного підприємства [PERSON] прогулянку, яка мала відбутись на внутрішньому дворі даного лікувального закладу. У цей час, [PERSON] попросив [PERSON] відвести [PERSON] до палати № 2, який також знаходився на лікуванні у даному закладі, та саме прямував по коридору у напрямку внутрішнього двору закладу. Виконуючи прохання санітара, [PERSON] підбіг до [PERSON] та, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, з метою зупинення останнього штовхнув його правою рукою у ліве плече, від чого той почав нахилятися назад, одночасно з цим, переслідуючи аналогічну мету, лівою рукою здійснив різкий рух відкритою долонею в бік грудної клітини [PERSON] , проте після контактування з грудною клітиною по мірі нахилу потерпілого назад, долоня лівої руки за інерцією продовжила рух та зупинилась після контакту з передньою частиною шиї потерпілого [PERSON] . Унаслідок зазначених дій [PERSON] , [PERSON] схилився на стіл, що знаходився в коридорі відділення № 2 комунального некомерційного підприємства СОР «Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів» між входом до 2-ї палати та виходом до внутрішнього дворику зазначеної установи. Після чого [PERSON] правою рукою продовжував утримувати [PERSON] у районі лівого плеча, а лівою - у районі шиї, зупинивши свої протиправні дії, а саме відпустивши потерпілого лише після зауваження санітара [PERSON] . Так, унаслідок протиправних умисних дій [PERSON] , які виявились у нанесенні неумисного удару та подальшому тисненні лівою рукою в область шиї [PERSON] , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді прямих переломів в ділянці лівого великого рогу під`язикової кістки та між пластинами щитоподібного хряща з масивними крововиливами та набряком в прилеглі тканини та слизові оболонки, крововилив та набряк в ділянці голосової щілини, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. У подальшому, у післяобідній час, близько 14 години 09 вересня 2021 року [PERSON] виписано з комунального некомерційного підприємства СОР «Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів», у зв`язку з закінченням курсу лікування, однак приблизно о 14 годині рухаючись у супроводі своїх рідних на автомобілі, по автошляху Глухів-ПутивльСуми, у напрямку м. Путивль, [PERSON] помер від отриманих тілесних ушкоджень, спричинених [PERSON] [PERSON] , вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 119 КК України. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 03.09.2024 вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 18.12.2024 відносно [PERSON] в частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілої [PERSON] до [PERSON] та КНП СОР «Обласна спеціалізована лікарня у м. Глухів» скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 29.10.2024 справу передано до\~Глухівського міськрайонного суду Сумської області\~для розгляду за підсудністю. Вищевказані фактичні обставини не доказуються при розгляді цієї цивільної справи, враховуючи положення ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якими визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої його ухвалено, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] вказала, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів їй спричинені моральні страждання внаслідок втрати близької людини, порушені нормальні життєві стосунки, виникла потреба вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 та ч. 5\~ст. 1128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми\~ Цивільного процесуального кодексу України\~за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується факт вчинення [PERSON] вбивства через необережність батька позивачки, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, що при судовому розгляді цієї справи сторонами під сумнів не ставиться та підтверджується ухвалою Сумського апеляційного суду від 03.09.2024, що набрала законної сили. Суд вважає доведеною позовну вимогу до [PERSON] , оскільки вчинення ним шкоди, протиправність його діяння, причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням, а також вина [PERSON] в заподіянні шкоди доведені матеріалами справи. При цьому суд погоджується із розміром моральної шкоди в сумі 75\~000 грн. та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Разом із в частині позовних вимог до Обласної спеціалізованої лікарні у м. Глухів суд вважає за необхідне зазначити таке. Порядок доказування встановлений Цивільним процесуальним кодексом України. Вказаний кодекс визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах\~другій\~та\~третій\~статті 83 цього Кодексу (тобто разом із поданням позовної заяви аба відзиву). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Клопотання про витребування доказів від учасників справи не надходили. В свою чергу докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування, бути отриманими у відповідності до закону, такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77-80 ЦПК України). В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності чи відсутності вини Обласної спеціалізованої лікарні у м. Глухів, у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] ці обставини не досліджувались, інші докази в матеріалах справи теж відсутні. При цьому суд приймає до уваги, що [PERSON] , не зважаючи на лікування у спеціалізованій клініці є таким, що здатен керувати власними діями та відповідати за них особисто, відомості про перебування останнього, так само як і [PERSON] у спеціалізованому відділенні, що потребує особливої уваги з точки зору безпеки пацієнтів, в матеріалах справи відсутні. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на недоведеність. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (75000х100:100000 = 75), то з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1816,80 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2 422,40 х 75 : 100 = 1816,80). На підставі наведеного,

Outcome: partial