Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В січні 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І., звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння, як членом колишнього колгоспного двору. Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року він та його батько [PERSON] проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Позивач є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, який має право на спадкування 1/2 частини домоволодіння після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину прийняв, однак коли звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Падучак І.І. подала клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи Згідно виписки з погосподарської книги за 1990-1995 роки Нижньолипицької сільської ради Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», де проживали: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 14 січня 2021 року №13, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у Нижньолипицькій сільській раді не посвідчувався. На день смерті разом із ним проживав син [PERSON] із своєю сім`єю. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк Х.Я. від 10 січня 2025 року № 23/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Згідо постанови нотаріуса, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 02 січня 2025 року №3, встановлено, що до складу домоволодіння станом на 18 грудня 2024 року входили: житловий будинок загальною площею 178,6 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., літня кухня площею 42,9 кв.м., стайня-стодола площею 82,7 кв.м., вбиральня площею 1,4 кв.м., комора площею 5,5 кв.м., навіс площею 62,4 кв.м., ворота площею 7,1 кв.м., огорожа №2 площею 41,3 кв.м., огорожа №3 площею 18,0 кв.м., криниця 12,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки вартість домоволодіння станом на 27 січня 2025 року становила 187 500,00 грн. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] , як члени колгоспного двору мали по 1/2 частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). За частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Судом встановлено, що позивач, як син, є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач набув право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті батька та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved