Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області (далі також\~відповідач), третя особа без самостійних вимог: Канівська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, зазначив, що [INFO] у віці 69 років померла мати позивача [PERSON] (далі спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Останнє місце проживання спадкодавця: село Потапці, раніше Канівського району, Черкаської області. За життя [PERSON] на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 за № 309 було видано Сертифікат серії ЧР №0315224, на право на земельну частку (пай), площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах у КСП ім. Чапаєва (с. Потапці, Канівського району, Черкаської області), розташовану в межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Відповідно до даного сертифікату спадкодавцю на частину умовної площі на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власників сертифікатів на земельні частки (паї), на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, Розпорядженням Канівської районної державної адміністрації від 07.09.2004 за № 351 було видано Державний акт серії ЧР №102632 на право власності на земельну ділянку площею 3,7652 га., угіддя -\~рілля, кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. При цьому оригінал сертифіката у спадкодавця було вилучено та здано в архів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області. Окрім отриманого права на земельну ділянку площею 3,7652 га., угіддя -\~рілля, кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, у спадкодавця, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0315224, та проведеного подальшого розпаювання, залишилося право на решту земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме: вид угідь: \~багаторічні насадження площею 0,2750 га. на земельній ділянці за порядковим номером 281, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Потапцівського старостинського округу № 110 Бобрицької сільської ради від 18.03.2024 за вих. № 110. Отримати ж державний акт на право власності на виділені земельні ділянки загальною площею 0,2750 га. [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, площею 3,7652 га., розташованої на території колишньої Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради та належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №102632 та право на земельну частку (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь\~багаторічні насадження площею 0,2750 га. на земельній ділянці за порядковим №281, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. Позивач є рідним сином [PERSON] , його родинні стосунки з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де в рядку мати записана [PERSON] , своєчасно у 6-ти місячний термін після її смерті подав заяву до Канівської державної нотаріальної контори про прийняття зазначеної спадщини та 23.11.2011 отримав свідоцтва про спадщину за законом на земельні ділянки кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, площею 3,7652 га.. В отриманні позивачем свідоцтва на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній класності колишньою КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим 281, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, державним нотаріусом 19.03.2024 відмовлено за відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0315224. У зв`язку з чим рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду. З огляду на вказані обставини, позивач просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано від державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. відомості про прийняття спадщини від померлої [INFO] [PERSON] (а.с.19). 03.02.2025 до суду надійшла витребувана належним чином завірена копія спадкової справи №94/2010, відкритої 03.03.2010 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.24-44). 13.02.2025 позивачем через канцелярію суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просив: постановити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належало померлій [INFO] [PERSON] , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0315224 (а.с.51). Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.45). Представник відповідача адвокат Хорошун О.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.46). Представник третьої особи, без самостійних вимог Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі за наявними матеріалами справи (а.с.24). Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. ст.55,124\~Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2009 виконавчим комітетом Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с.9). З копії спадкової справи № 94/2010, вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,4736 га., розташованої в с. Потапці, Черкаського району, Черкаської області та зокрема земельної ділянки площею 3,7652 га., що розташована на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яка була надана померлій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ЧР №102632. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.25), про що останньому відповідно до виданих свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.11.2010 зареєстрованих в реєстрі за №1-3766, №1-3767 та №1-3768, син померлої [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з: житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.01.2009 виконавчим комітетом Потапцівської сільської ради, та зареєстрованого Канівським виробничим відділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 05.01.2009, та записаного у реєстрову книгу №50 за реєстровим №11363 (а.с. 42); земельної ділянки, площею 0,4763 га., яка розташована в с. Потапці, Черкаського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №369956, зареєстрованого 03.09.2009 за №0109786000087 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер ділянки 712208600:03:001:0023 (а.с.44) та земельної ділянки, площею 3,7652 га., яка розташована на території Потапцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №102632, зареєстрованого 21.03.2005 за № 010578600037 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер земельної ділянки 7122086600:01:001:0162. Цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.43). Згідно з довідкою за вих. № 110 від 18.03.2024 виданою Потапцівським старостинським округом №3 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 за №309, видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0315224 площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах у КСП ім. Чапаєва, розташовану в межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Відповідно до даного сертифіката спадкодавцю на частину умовної площі на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власників сертифікатів на земельні частки (паї), на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, Розпорядженням Канівської районної державної адміністрації від 07.09.2004 за №351, видано Державний акт серії ЧР №102632 на право власності на земельну ділянку площею 3,7652га., угіддя рілля, кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. При цьому оригінал сертифіката у спадкодавця було вилучено та здано в архів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області. Окрім отриманого права на земельну ділянку площею 3,7652 га., угіддя рілля, кадастровий номер 7122086600:01:001:0162, у [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0315224 та проведеного подальшого розпаювання, залишилося право на земельну частку (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га. на земельній ділянці за порядковим номером 281, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] не отримано (а.с.15). Згідно з копією сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЧР №0315224 яке знаходилося в КСП ім. Чапаєва с. Потапці, Канівського району, Черкаської області [PERSON] на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 №309 належить право на земельну частку (пай) розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11). Постановою державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А. №280/02-31 від 19.03.2024, - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), вид угідь пасовище на земельній ділянці за №125 орієнтовною площею 0,80 га, вид угідь багаторічні насадження на земельній ділянці за порядковим номером 281, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право на спадщину вищевказаної земельної ділянки (а.с.17). Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступного. Відповідно до абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На даний час право власності на вищевказане спадкове майно (земельні частки (паї)) позивач не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до п.2 даного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Таким чином з вищезазначених обставин вбачається, що позивач позбавлений можливості оформити свої права на спадкове майно в нотаріальному порядку у вигляді земельної частки (паю), що належали померлій [PERSON] .. У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0315224 належало право на земельну частку (пай) розміром по 6,19 умовних кадастрових гектарів. За життя [PERSON] отримала державний акти на право власності на земельну ділянку (пай) у розмірі 3,7652 га. на території Потапцівської сільської ради Черкаського (колишнього Канівського) району Черкаської області. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вважає, що він як спадкоємець після смерті матері [PERSON] , має право на земельну частку (пай), які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0.2750 га. порядковими номерами 281, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належала [PERSON] , але недоотримана останньою, та не охоплена виданим на її ім`я державним актом про право власності на земельну ділянку. Встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] .. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Отже, наявний у спадкодавця [PERSON] сертифікат про право на земельну частку (пай) саме у розмірі 6,19 в умовних кадастрових гектарах, які були визначені у відповідному сертифікаті на право власності на земельну частку (пай) є об`єктом спадкування після їх смерті, у тому числі й у випадку, коли з різних причин цим особам було виділено у власність земельні ділянки у меншому розмірі ніж це було визначено сертифікатом на право на земельну частку (пай). Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 № 801 та від 04.02.2004№ 122, спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства и продовольства України та Академії аграрних наук від 04.10.1996 № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затвердженими 15.05.1992 Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд. Резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Крім того, статтею 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні\~ділянки,\~невитребувані частки\~(паї)\~після формування\~їх у\~земельні ділянки\~за рішенням\~відповідної сільської,\~селищної,\~міської ради\~можуть передаватися\~в оренду\~для використання\~за цільовим\~призначенням на\~строк,\~визначений у\~договорі оренди\~земельної ділянки,\~але не\~довше,\~до дня\~державної реєстрації\~права власності\~на таку\~земельну ділянку,\~про що\~зазначається у\~договорі оренди\~земельної ділянки,\~а власники\~земельних часток\~(паїв)\~чи їх\~спадкоємці,\~які не\~взяли участі\~у розподілі\~земельних ділянок,\~повідомляються про\~результати проведеного\~розподілу земельних\~ділянок у\~письмовій формі\~цінним листом\~з описом\~вкладення та\~повідомленням про\~вручення або\~шляхом вручення\~відповідного повідомлення\~особисто,\~якщо відоме\~їх місцезнаходження.\~З моменту\~державної реєстрації\~права власності\~на таку\~земельну ділянку\~договір оренди\~припиняється,\~а державна\~реєстрація припинення\~права оренди\~проводиться одночасно\~з державною\~реєстрацією права\~власності.\~У разі\~якщо договір\~оренди невитребуваної\~(нерозподіленої)\~земельної ділянки,\~переданої в\~оренду в\~порядку,\~визначеному цією\~статтею,\~закінчився у\~зв`язку з\~набуттям права\~власності на\~неї до\~збирання врожаю,\~посіяного орендарем\~на земельній\~ділянці,\~орендар має\~право на\~збирання такого\~врожаю.\~Власник земельної\~ділянки має\~право на\~відшкодування збитків,\~пов`язаних із\~тимчасовим зайняттям\~земельної ділянки\~колишнім орендарем,\~у розмірі\~пропорційно до\~орендної плати\~з дня\~припинення договору\~до дня\~збирання врожаю. У разі якщо до 01.01.2028 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01 січня 2028 року; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.11.2021 у справі №542/1403/17 (провадження № 14-106цс21) та висновками Другої судової палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22.11.2023 у справі №227/227/22 (провадження № 61-11108св23). Стаття 328 ЦК України, вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Факт того, що особа за життя не оформила свого права на майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31.08.2020 по справі№350/1850/17. Отже, з викладеного вбачається, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7). Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. Питання розподілу судових витрат в позові не ставиться, тому суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved