Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

В листопаді 2024р. позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом ,після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Маріуполь Донецька область , на : квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування позову [PERSON] зазначила наступне. [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть :серія [NUMBER] від 08.07.2014р., у зв`язку з чим відкрилась спадщина, а саме на : квартиру [ADDRESS] .12.08.2014р. позивачка звернулась до Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви, державним нотаріусом Колеснік Л.В. була заведена спадкова справа №56410764(номер у нотаріуса 272/2014), однак через фінансову неспроможність позивачка відклала отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. 24.02. 2022 року почалися воєнні дії на території України та м. Маріуполь було окуповано. Нотаріальна справа знаходиться на окупованій території в м. Маріуполі, доступ до якої наразі є неможливий. Позивачка звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із запитом про місце здійснення нотаріальної діяльності Другої маріупольської державної нотаріальної контори та можливості отримання свідоцтва про право на спадщину. У відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №46110/Д-3428/15.1 від 17.10.2024р. зазначено, що наказом міжрегіонального управління до особливо розпорядження оголошено простій Другої маріупольської державної нотаріальної контори . Документи нотаріального діловодства та архіву нотаріальної контори , у тому числі спадкові справи ,до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2024р. було прийняту позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі , призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2024р. було задоволено клопотання представника позивача адвоката Лопатюк Ю.Л. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2024р. було задоволено клопотання представника відповідача Маріупольської міської ради Бастриги С.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2025р. підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Лопатюк Ю.Л. не з`явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали просили задовольнити. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, у судове засідання не з`явився, але надіслав лист про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи по суті, покладається на розсуд суду. Третя особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора належним чином була повідомлена про час і дату судового засідання , заяв та повідомлень до суду не надала. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що\~\~ [PERSON] помер [INFO] у м. Маріуполь, Донецька область, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 08.07.2014р. Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області (а.с. 18) .Після його смерті відкрилася спадщина, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі: дата заведення якого 12.08.2014р.; місце заведення Друга маріупольська державна нотаріальна контора; витяг сформувала державний нотаріус Колеснік Л.В. (а.с.17) Згідно із ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 15.11.1976р. відділом ЗАГС Приморського району м.Жданов [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] у м.Жданов Донецька область (а.с.15) 29 червня 1996р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб (виданого повторно) 30.06.2022р. серія [NUMBER] . Прізвище дружини було змінено на « [PERSON] » (а.с.16) На момент смерті [PERSON] був власником однокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.03.2006р.(а.с.20-21) 03.10.2024р. позивачка звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бондаренко Г.Ю. для завершення спадкування, оскільки спадкова справа її батька [PERSON] , який помер [INFO] була зареєстрована в Спадковому реєстрі Другою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області , до початку тимчасової окупації окремих територій України, але не закінчена. Згідно роз`яснень №211/01-16 від 07.10.2024р., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. було відмовлено [PERSON] в завершенні спадкування та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.25) Позивачка звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із запитом про місце здійснення нотаріальної діяльності Другої маріупольської державної нотаріальної контори та можливості отримання свідоцтва про право на спадщину. У відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №46110/Д-3428/15.1 від 17.10.2024р. зазначено, що наказом міжрегіонального управління до особливо розпорядження оголошено простій Другої маріупольської державної нотаріальної контори . Документи нотаріального діловодства та архіву нотаріальної контори , у тому числі спадкові справи ,до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. (а.с.27-28) Статтею 1296 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Згідно із п. 7\~ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз. 1 ч. 2\~ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Так, з 24 лютого 2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією. На час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №1668/39004 від 23 грудня 2022 року, до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України відноситься вся територія Маріупольського району. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Відповідно до\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд робить висновок про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] у нотаріальному порядку та подальшої реєстрації прав власності на підставі даного свідоцтва. На переконання суду, позивачка зі свого боку вжила усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе. Крім того, судом встановлено, що відповідач - Маріупольська міська рада не оспорює право позивача на спадкове майно. Таким чином, суд дійшов висновку, що отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , позивач не має можливості, оскільки в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час не скасовано та беручи до уваги, що на час розгляду справи до тимчасово окупованої території України відноситься вся територія Маріупольського району, і Друга маріупольська державна нотаріальна контора свою нотаріальну діяльність не здійснює, а спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , не була вивезена з адреси розташування державної нотаріальної контори у зв`язку із веденням активних бойових дій на території міста Маріуполь, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають захисту у судовому порядку, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 342,00 грн. покласти на позивача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved