Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом представника [PERSON] адвоката Григоренка А.О. до Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Рішенням суду від 13 лютого 2025 року даний позов задоволено та ухвалено Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» («Альфа Банк») ЄДРПОУ 23494714 на користь [PERSON] безпідставно грошові кошти у розмірі 12 311 (дванадцять тисяч триста одинадцять) гривень 12 копійок, безпідставно стягнуті за виконавчим написом № 2977 від 02.02.2021 року. Стягнути з Товариства «СЕНС БАНК» ЄДРПОУ 23494714 на користь держави судовий збір в сумі 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу. 17 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Григоренка А.О. про розподіл судових витрат, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 23500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу яка складається із 13500,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 10000 грн «гонорар успіху». В обґрунтування заяви вказує, що 13 лютого 2025 року було ухвалено рішення по справі та позов задоволено. Між позивачем [PERSON] та адвокатом 27.02.2024 року було укладено договір про надання правової допомоги № 27-02/24. Надалі 27.12.2024 року Між позивачем [PERSON] та адвокатом укладено додаток № 3 до договору в якому позивачем та адвокатом було погоджено 2000 гривень за одну годину надання правової допомоги адвокатом. Тарифікація від 15 хвилин; 2500 гривень забезпечення адвокатом судового представництва замовника у суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції чи у суді касаційної інстанції, тарифікація від однієї години. Через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ТОВ «СЕНС БАНК» 19.02.2025 року надав клопотання про зменшення заявлених витрат на професійну допомогу, в обґрунтування своїх доводів представник відповідача посилається на те, що позовна заява по своїй суті не є складною за змістом, не містить складних розрахунків або великої кількості підстав, які могли б зробити її реально складною, ціна позову 12311,12 грн та заявлені витрати на правничу допомогу 23500,00 грн є не співномірними. В судове засідання представник позивача Григоренко А.О. не прибув, у клопотанні просив розгляд справи проводити без виклику сторін. В судове засідання представник відповідача та третя особа не з`явилися, хоч належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дійшов такого висновку. Відповідно до статті 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Види судових\~витрат,\~порядок їхньої\~оплати,\~розподілу,\~зменшення розміру\~тощо встановлено\~ лавою 8 ЦПК України. Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи відповідно до частин першої третьої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 141 ЦПК України). Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137\~ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року №\~5076-VI\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За частиною другою статті 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час розгляду справи представником позивача було заявлено про намір подання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ( а.с. 44). Рішенням суду від 13 лютого 2025 року даний позов задоволено та ухвалено Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» («Альфа Банк») ЄДРПОУ 23494714 на користь [PERSON] безпідставно грошові кошти у розмірі 12 311 (дванадцять тисяч триста одинадцять) гривень 12 копійок, безпідставно стягнуті за виконавчим написом № 2977 від 02.02.2021 року. Стягнути з Товариства «СЕНС БАНК» ЄДРПОУ 23494714 на користь держави судовий збір в сумі 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі подано представником позивача 17 лютого 2024 року, тобто у межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України\~строку. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, оскільки такий розподіл не було здійснено під час ухвалення рішення суду. На підтвердження розміру судових витрат представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 27.02.2024 року за № 27-02/24 укладений між адвокатом Григоренко А.О. та [PERSON] відповідно до п. 2.1 вказано, що ціна послуг адвоката визначається, виходячи з кількості годин, витрачених адвокатом на виконання завдань клієнта та узгоджується сторонами в додатках до договору. Копію додатку № 3 до договору № 27-02/24 від 27.12.2024 року п. 2 якого погоджено 2000 гривень за одну годину надання правової допомоги адвокатом. Тарифікація від 15 хвилин; 2500 гривень забезпечення адвокатом судового представництва замовника у суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції чи у суді касаційної інстанції, тарифікація від однієї години. Копія акту № 3 від 14.02.2025, що складений до договору № 27-02/24 та додатку № 3 від 27.12.2024 року п. 5 якого визначено, що сторони погодили, що клієнт додатково сплачує адвокату «гонорар успіху» за позитивне для замовника вирішення справи № 134/2286/24 у розмірі 10000,00 грн., який сплачується замовником адвокату протягом тридцяти банківських днів з дня набрання рішення у справі законної сили. Копія додатку № 1 до акту № 3 від 14.02.2025, що складений до договору № 27-02/24 «Звіт про витрачений час на надання правничої допомоги та супутніх витрат на загальну суму 14000,00 грн. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. по справі № 904/4507/18 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Дослідивши матеріали справи, враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також наявність обґрунтованого клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що справедливим, розумно обґрунтованими та співмірним із вказаними вище обставинами є розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, в сумі 6500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial