Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району (далі - відповідач), про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом, в якому вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, до дня її смерті проживала та була зареєстрована її донька - [PERSON] , [INFO] . Після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицею першої черги майна після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка фактично спадщину прийняла, оскільки до дня її смерті проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П., з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння після смерті матері, позивачка отримала відмову, з тих підстав, що відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом. На підставі викладеного, позивачка просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок (літера А), загальною площею 85,8 м.2, житлова площа - 39,3 м.2, який складається з приміщень: кухня - 16,9 м.2; житлова - 19,5 м.2; житлова - 19,8 м.2; коридор - 18,8 м.2; веранда - 10,8 м.2; і господарські будівлі та споруди: веранда (літера а), сарай (літера Б), №1 - колодязь питний, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.11.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.29). Ухвалою суду від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.02.2025 року (а.с.42). У судове засідання 19.02.2025 року учасники справи не прибули. Представник позивача, адвокат Богданчук О.В., подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.48). Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.49). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, до дня її смерті проживала та була зареєстрована її донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 03.09.2024 року (а.с.10) та довідкою Макарівської селищної ради №330 від 31.10.2024 року (а.с.11). Після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицею першої черги майна після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджується копіями наступних документів, які містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого повторно 03.09.2024 року (а.с.7), де її матір`ю вказана [PERSON] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00048004732 від 15.11.2024 року (а.с.8), яким підтверджується зміна прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79171698 від 15.11.2024 року інформація щодо наявності посвідченого заповіту від імені [PERSON] відсутня (а.с.16). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79171689 від 15.11.2024 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.17). Таким чином, інших спадкоємців, окрім позивачки [PERSON] , яка належить до спадкоємців першої черги за законом, щодо спадкового майна померлої [PERSON] ні за законом ні заповітом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П., з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння після смерті матері, позивачка отримала відмову, з тих підстав, що відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с.18). Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із тим, що відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому наявний в матеріалах справи лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П. від 07.10.2024 року №289/01-16 є достатнім доказом наявності у позивача перешкод в отриманні свідоцтв про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутися до суду із даним позовом. Згідно Виписки з погосподарської книги №2 села Липівка Бучанського району Київської області за 2021-2025 роки, зроблено особовий запис №0208-03 про те, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Згідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, за змістом п. 69 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у господарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований у 1933 році, а тому належність [PERSON] спадкового житлового будинку підтверджується вказаною випискою з погосподарської книги. Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.01.2022 року, до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок (літера А), загальною площею 85,8 м.2, житлова площа - 39,3 м.2, який складається з приміщень: кухня - 16,9 м.2; житлова - 19,5 м.2; житлова - 19,8 м.2; коридор - 18,8 м.2; веранда - 10,8 м.2; і господарські будівлі та споруди: веранда (літера а), сарай (літера Б), №1 - колодязь питний (а.с.13-15). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлої матері [INFO] [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та позивач просив покласти такі витрати на нього.

Outcome: approved