Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсними та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.1992 року позивач придбав у [PERSON] будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , але при цьому договору купівлі-продажу нотаріально не оформляли, домовившись про здійснення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу в майбутньому. Проте [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку із чим позивач безповоротно втратив можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного будинку, а тому, посилаючись на викладене, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та визнати за позивачем право власності на це майно. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла заява про підтримання позовної заяви та про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01.09.1992 року [PERSON] склав письмову розписку про те, що він продав [PERSON] будинок по [ADDRESS] за 10 тисяч карбованців та передав документи на нього. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 191). Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності, виданого на підставі рішення виконкому Новоодеської селищної ради № 185 від 07.08.1975 року, за життя [PERSON] належав будинок [ADDRESS] , про що також свідчить реєстровий напис Вознесенського районного бюро технічної інвентаризації № 4695 від 30.09.1975 року. Відповідно до довідки комунального підприємства «Новоодеське бюро технічної інвентаризації» № 24 від 11.02.2025 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 10.08.1975 року, тобто відбулася зміна нумерації вказаного будинку з [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 113/1993 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину, після його смерті прийняли: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно не видавалися. Відповідно копії спадкової справи № 109/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після її смерті прийняли спадкоємці за заповітом: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно не видавалися. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 337 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій будинок розташований, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 657 ЦПК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності підлягають задоволенню.

Outcome: approved