Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2023\~у справі № 490/5667/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4\~ст. 85 КУпАП\~та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих біоресурсів. В обґрунтування позову зазначає, що своїми діями відповідач заподіяв збитки рибному господарству України на суму 14229 грн, розраховану відповідно до\~Такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 за № 1039 «Про внесення змін у додатки 1- 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209 Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року згідно якої визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів. З вказаної постанови вбачається, що 06 червня 2023\~року о 04 годині 00 хвилин, громадянин [PERSON] в м. Миколаєві, Центрального району, поблизу півострів Аляуди, на річці Інгул, здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме: сіткою з вічком діаметром 50 мм, довжиною 30 м в брід, в кількості 1 штуки, під час весняно-літньої нерестової заборони, згідно Наказу ДАМРТ у Миколаївській області №76 від 29.03.2023 року, чим порушив вимоги розділу IV пункту 1 підпункту 1 та пункту 4 підпункту 4 «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2022 року №700, також виловив рибу карась сріблястий у кількості 11 штук та завдав збитки рибному господарству на суму 14229 гривні, відповідно до Постанови КМУ від 06.10.2021 року №1039, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Згідно опису об`єктів лову від 06.06.2023 року у [PERSON] було вилучено наступне: риба карась сріблястий, 9 штук. З метою досудового вирішення спору, на адресу [PERSON] скеровано претензію № 38.7-14/26 Однак, в добровільному порядку [PERSON] не відшкодував шкоду, завдану незаконним виловом риби, що встановлено постановою суду. Статтею 66 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про тваринний світ»\~об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону, серед іншого, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Згідно зі\~ст.1 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси (водні біологічні ресурси) - сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з ч.1\~ст.17 Закону України «Про тваринний світ»\~до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Відповідно до ч.1\~ст.34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно зі\~ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ»\~для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання, серед іншого, монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно з ч.1 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 20 ЗУ "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів"\~- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 1\~ст.63 Закону України «Про тваринний світ»\~встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в\~статті 1166 ЦК України. Так, ч.1\~ст.1166 ЦК України\~передбачено що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно - правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постанова суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за\~ст.. 85 ч. 4 КУпАП\~набрала чинності. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання про стягнення з [PERSON] шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді адміністративної справи. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу є прямий причинний зв`язок, вина відповідача у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 14229 грн, доведена в повному обсязі, а тому визначена шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який представляє інтереси держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved