Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Чернівці звернувся позивач [PERSON] до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 07 грудня 1995 року, [PERSON] , [INFO] придбав у Виробничо-комерційної фірми «Юпітер» колісний трактор марки Т-40М, 1987 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун номер [NUMBER] з причепом 2ПТС-4-887А, заводський номер [NUMBER] . Придбаний трактор з причепом з 07 грудня 1995 року позивач відкрито і безперервно використовував і використовує для обробітку належної йому присадибної ділянки, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власних потреб і для потреб підсобного господарства. 19 березня 2024 року ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15.12.2023 року (справа № 727/12649/23) за позивачем зареєстровано право власності на трактор колісний Т-40АМ, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та видано йому свідоцтво про реєстрацію машини серії [NUMBER] . Після реєстрації трактора на своє ім?я позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області із заявою з проханням зареєструвати належний йому причіп 2ПТС-4-887А, заводський номер 752846. До заяви про реєстрацію причіпу 2ПТС-4-887А, заводський номер 752846 додано висновок спеціаліста № 113355 з проведення обстеження машин на відповідність ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації, а саме: причіпа тракторного 2ПТС-4-887А відповідно до якого вказано, що на момент огляду причіпа тракторного 2ПТС-4-887А випущеного 1995 року встановлено: комплектний, борти дерев?яні, поворотна конструкція - рульова трапеція, заводська обліково-ідентифікаційна табличка із номером 752846 прикріплена справа спереду на рамі, при візуальному огляді ознак механічного втручання чи підроблення, фальсифікації не виявлено, даний номер продубльовано білою фарбою великими цифрами 752846, справа по ходу причіпа посередині рами. Однак відповідно до листа вих. № 24.10-5786-24 від 13.11.2024 року наданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області позивачу було відмовлено в реєстрації причіпа 2ПТС-4-887А, 1995 року випуску, заводський номер 752846 на ім?я [PERSON] у зв?язку із відсутністю в нього свідоцтва про реєстрації машини з відміткою про зняття його обліку попереднім власником та документів, що підтверджують право власності або правомірність використання машини. Також Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області позивачу надано довідку вих. № 24.10-5784-24 від 13.11.2024 року відповідно до якої вказано, що тракторний причіп марки 2ПТС-4, 1995 року випуску, заводський номер [NUMBER] в Єдиному реєстрі для ведення автоматичного обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів не значиться. А також позивачу роз?яснено про право звернутися до суду для визнання права власності. Однак з такими діями відповідача позивач не погоджується, оскільки вважає, що те, що відповідач не заніс відповідні дані про причіп до Єдиного реєстру для ведення автоматичного обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів з паперових журналів обліку під час створення Єдиного реєстру не може бути підставою для позбавлення його права власності на причіп. Тим більш, що самий Єдиний реєстр для ведення автоматичного обліку тракторів, самохідних шасі, машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів створений наказом Мінагрополітики України від 22.01.2013 року № 29, яким затверджено Положення про Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. А згідно пункту 2.3. Положення внесення відомостей до Реєстру щодо власника машини, реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку машини здійснюється інспекціями. Тому на підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП\~ [NUMBER] право власності на тракторний причіп марки 2ПТС-4-887А, 1995 року випуску, заводський номер [NUMBER] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.12.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому просив залишити позовну заяву без задоволення. Зазначає, що відповідачем у даній справі має бути суб?єкт, який оспорює або не визнає право власності позивача на тракторний причіп. В свою чергу, Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області наголошує, що не є суб?єктом що оспорює чи не визнає право власності позивача. Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області у листі № Вих.- 24.10-5786-24 від 13.11.2024 зазначає, що подані позивачем документи для реєстрації транспортного засобу в ГУ Держпродспоживслужби не є підставою для відповідної реєстрації. Також зазначає, що у зв?язку із відсутністю у позивача свідоцтва про реєстрацію машини з відміткою про зняття його обліку попереднім власником та документів, що підтверджують право власності або правомірність використання машини, зареєструвати вищезазначений транспортний засіб за позивачем Інспекція не має підстав. Отже, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, але не оспорювалось право власності особи на тракторний причіп. В свою чергу, для підтвердження права власності на тракторний причіп позивач надав лише Накладну № 93 та Квитанцію до ордера №85. Вищезазначені документи не є документами, що підтверджують право власності особи на відповідний причіп, а отже, не є підставою для реєстрації транспортного засобу Головним управлінням Держпродепоживслужби в Чернівецькій області. Крім того, в своїй позовній заяві позивач зазначає, що не внесення відповідних даних про причіп не може бути підставою для позбавлення його права власності на причіп. Відповідач у свою чергу зазначає, що державна реєстрація не є способом набуття права власності, а є лише засвідченням вже набутого особою права власності, отже унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що саме Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не визнає право власності за [PERSON] на тракторний причіп марки 2ПTС-4-887А, 1995 року випуску, заводський номер [NUMBER] , тобто між сторонами існує предмет спору, оскільки вказаним листом відповідача № Вих- 24.10-5786-24 від 13.11.2024 року було відмовлено позивачу в реєстрації тракторного причепа саме через відсутність документів, що підтверджують його право власності на причіп. Вважає, що те, що відповідач не заніс відповідні дані про причіп до Єдиного реєстру для ведення автоматичного обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів з паперових журналів обліку під час створення Єдиного реєстру не може бути підставою для позбавлення позивача права власності на причіп, тому у зв?язку із цим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Тим більш, що самий Єдиний реєстр для ведення автоматичного обліку тракторів, самохідних шасі, машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів створений наказом Мінагрополітики України від 22.01.2013 року № 29, яким затверджено Положення про Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. А згідно пункту 2.3. Положення внесення відомостей до Реєстру щодо власника машини, реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку машини здійснюється інспекціями. Тому просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник спрямувала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі. Представник відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 грудня 1995 року, [PERSON] , [INFO] придбав у Виробничо-комерційної фірми «Юпітер» колісний трактор марки Т-40м, 1987 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун номер [NUMBER] з причепом 2ПТС-4-887А, заводський номер [NUMBER] згідно копії накладної № 93 від 07.12.1995 року, копію квитанції № 85 від 07.12.1995 року. Судом також встановлено, що придбаний трактор з причепом з 07 грудня 1995 року позивач відкрито і безперервно використовував і використовує для обробітку належної йому присадибної ділянки, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власних потреб і для потреб підсобного господарства. 19 березня 2024 року ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15.12.2023 року (справа № 727/12649/23) за позивачем зареєстровано право власності на трактор колісний Т-40АМ, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та видано йому свідоцтво про реєстрацію машини серії [NUMBER] . Згідно висновка спеціаліста № 113355 з проведення обстеження машин на відповідність ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації, а саме: причіпа тракторного 2ПТС-4-887А відповідно до якого вказано, що на момент огляду причіпа тракторного 2ПТС-4-887А випущеного 1995 року встановлено: комплектний, борти дерев?яні, поворотна конструкція - рульова трапеція, заводська обліково-ідентифікаційна табличка із номером 752846 прикріплена справа спереду на рамі, при візуальному огляді ознак механічного втручання чи підроблення, фальсифікації не виявлено, даний номер продубльовано білою фарбою великими цифрами 752846, справа по ходу причіпа посередині рами. Відповідно до листа вих. № 24.10-5786-24 від 13.11.2024 року наданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області позивачу було відмовлено в реєстрації причіпа 2ПТС-4-887А, 1995 року випуску, заводський номер 752846 на ім?я [PERSON] у зв?язку із відсутністю в нього свідоцтва про реєстрації машини з відміткою про зняття його обліку попереднім власником та документів, що підтверджують право власності або правомірність використання машини. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області позивачу надано довідку вих. № 24.10-5784-24 від 13.11.2024 року відповідно до якої вказано, що тракторний причіп марки 2ПТС-4, 1995 року випуску, заводський номер [NUMBER] в Єдиному реєстрі для ведення автоматичного обліку\~тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів не значиться. Щодо неналежності відповідача, то суд зазначає, що Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області є належним відповідачем, оскільки саме Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не визнає право власності за [PERSON] на тракторний причіп марки 2ПTС-4-887А, 1995 року випуску, заводський номер [NUMBER] , тобто між сторонами існує предмет спору, оскільки вказаним листом відповідача № Вих- 24.10-5786-24 від 13.11.2024 року було відмовлено позивачу в реєстрації тракторного причепа саме через відсутність документів, що підтверджують його право власності на причіп. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, у зв`язку з чим, на думку суду, будь-які дії третіх осіб, що обмежують повноту використання власником наданих йому законом повноважень володіння, користування і розпорядження приналежним йому майном, є неправомірними. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, навіть особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки тракторний причіп перебуває у фактичному володінні та користуванні позивача на достатніх правових підставах, інший спосіб захисту права позивача відсутній, а тому необхідно визнати за позивачем право власності на тракторний причіп, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалися заявлені заперечення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість\~ кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved