Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

25 листопада 2024 року представник ТзОВ «Свеа Фінанс» (до перейменування ТзОВ «Росвен Інвест Україна») звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 25.02.2019 року між відповідачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z41.13775.004957010, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти на поточні потреби в сумі 13 392 грн. строком на 36 місяців, процентна ставка в розмірі 0,01 % річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості 4,40% щомісячно від початкової суми кредиту. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31\~221,58 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 9\~529,45 грн., заборгованості за відсотками\~2,90 грн., заборгованість за комісіями 21\~689,23 грн.. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за кредитним договором не виконала. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 27.11.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.\~\~ \~\~ \~\~ \~\~ Судом встановлено, що 25.02.2019 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір кредиту та страхування №Z41.13775.004957010 (далі\~Договір). Відповідно до п. 1 Договору, сума позики\~13 392 грн., процентна ставка в розмірі 0,01 % річних від залишкової суми кредиту, строк договору\~36 місяців. Відповідно до паспорту споживчого кредиту плата за обслуговування кредитної заборгованості 4,40% щомісячно від початкової суми кредиту. Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, в передбачені Договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатила. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31\~221,58 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 9\~529,45 грн., заборгованості за відсотками\~2,90 грн., заборгованість за комісіями 21\~689,23 грн.. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У свою чергу відповідачкою не доведено того, що вона сплачувала заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 25.02.2019 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z41.13775.004957010. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z41.13775.004957010 від 25.02.2019 року підлягає до задоволення на загальну суму 31\~221,58 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 9\~529,45 грн., заборгованості за відсотками\~2,90 грн., заборгованість за комісіями 21\~689,23 грн... Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 269 від 19.12.2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн.. Враховуючи вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2\~422,40 грн..

Outcome: approved