Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

У вересня 2024 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до Оболонського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (постачання гарячої води) здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідачка [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 34,70 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за якою позивачем надаються послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за індивідуальними договорами з постачання теплової енергії та гарячої води, які є договорами приєднання. 28.02.2019 між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено Договір на постачання теплової енергії № 230249-0601, відповідно до якого позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію відповідачу для потреб опалення, вентиляції - в період опалювального сезону нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , площею 34,70 кв.м, а відповідачка зобов`язалася отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених у договорі. Законом України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, якою запроваджено укладання публічного договору приєднання. З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою правилами затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019. 30.09.2021 позивачем на його офіційному сайті https://kte.kmda.gov.ua було опубліковано текст Договору про надання послуг з постачання теплової енергії. З урахуванням того, що відповідач, яка є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS], не прийняла рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклала з виконавцем послуг - позивачем індивідуальний договір про надання комунальної послуги, між сторонами діє публічний договір. Відповідачка своєчасно не сплачувала надані позивачем послуги, у результаті чого у неї утворилась заборгованість на загальну суму 42 387,03 грн., яка складається з: - заборгованості за постачання теплової енергії за період з грудня 2020 року по жовтень 2021 року у розмірі 2 998,16 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 1 246,89 грн. та 3% річних у розмірі 290,98 грн., нараховані на вказану суму заборгованості; - заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (ТЕ) за період з листопада 2021 року по червень 2024 року у розмірі 29 051,65 грн., а також інфляційна складова - 5 785,15 грн., 3% річних - 1 369,78 грн.; - заборгованості з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії (ПАО ТЕО) у розмірі 1 006,48 грн.; - заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії (ВКО ЦО) - 175,63 грн. - заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ) - 489,31 грн. Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.09.2024 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У наданий ухвалою про відкриття провадження строк, відзив до суду не надходив, у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». 28.02.2019 між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] , як власником нежитлового приміщення № 5, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладено Договір на постачання теплової енергії № 230249-0601. Відповідно до п.п. 2.2.1. вказаного Договору теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону у кількості та в обсягах згідно Додатку № 1 до цього Договору. У свою чергу, абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до цього Договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору (п. 2.3.1. та 2.3.2). Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік» (п. 5.1 Договору). Пунктом 8.1. Договору, Договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2020 року. Згідно п. 8.4. Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін. Припинення дії Договору не звільняє Абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 8.3. Договору). Додатком № 1 до Договору № 230249-0601 від 28.02.2019 року визначені обсяги постачання теплової енергії Абоненту. Зміна заявленого споживання теплової енергії за ініціативою Абонента оформлюється як додаток до договору за 15 днів до початку розрахункового періоду (п. 3 Додатку № 1). Дата зняття абонентом показників приладу обліку 25 число поточного місяця, надання звіту в Центр обслуговування клієнтів не пізніше 28 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень (п. 4 Додатку № 1). Додатком № 3 до Договору № 230249-0601 від 28.02.2019 року передбачені тарифи на теплову енергію у розмірі 1511,40 грн./Гкал. Додатком № 4 до Договору передбачений порядок розрахунку за теплову енергію, згідно з яким Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період. Відповідно до п. 3 Додатку № 4 до Договору, Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: [ADDRESS] : облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року. Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Згідно п. 40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Законом України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, якою запроваджено укладання публічного договору приєднання. З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою правилами затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019. 30.09.2021 позивачем на його офіційному сайті https://kte.kmda.gov.ua було опубліковано текст Договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Як передбачено у ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як визначено у ч 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка, яка є власником приміщення № 5, розташованого за адресою: [ADDRESS] , одержує житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, проте не сплачує за них в установленому законом порядку. Згідно з розрахунками заборгованості, наданими позивачем, у зв`язку з несплатою відповідачем у повному обсязі грошових коштів за надані послуги у останньої утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за спожиту теплову енергію за період з грудня 2020 року по жовтень 2021 року у розмірі 2 998,16 грн.; заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (ТЕ) за період з листопада 2021 року по червень 2024 року у розмірі 29 051,65 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕО) за період з листопада 2021 року по червень 2024 року у розмірі 1 006,48 грн.; заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії (ВКО ЦО) за період з березня 2020 року по червень 2024 року - 175,63 грн. заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ) за період з січня 2020 року по червня 2024 року - 489,31 грн. На момент розгляду справи відповідачкою не сплачено зазначену суму заборгованості. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідачкою не надано. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1 246,89 грн. інфляційні втрати та 290,98 грн. - 3% річних, що нараховані на суму заборгованості основного боргу (2 998,16 грн) за спожиту теплову енергію за період з грудня 2020 року по жовтень 2021 року, а також 5 758,15 грн. - інфляційні втрати та 1 369,78 грн. - 3% річних, що нараховані на суму заборгованості основного боргу (29 051,65 грн) за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 по червень 2024 року. 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який продовжує діяти на даний час. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» скасовано заборону (мораторій) на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення з боржника індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг під час дії мораторію, тобто з 01.03.2022 по 29.12.2023 включно. За таких обставин, суд вважає правильним, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача 407,40 грн. - інфляційні втрати та 125,63 грн. - 3% річних, що нараховані на суму заборгованості основного боргу (2 998,16 грн) за отриману теплову енергію за період з 01.12.2020 року по 30.06.2024, а також 1 426,06 грн. - інфляційні втрати та 447,50 грн. - 3% річних, що нараховані на суму заборгованості основного боргу (29 051,65 грн) за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 року по 30.06 2024 року. В зв`язку з вищезазначеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки судом позовні вимоги задоволені на 85,2% від загальної суми пред`явлених вимог, то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 2 579,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial