Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-23 00:00:00

12.05.2024 позивач [PERSON] , перебуваючи на своєму подвір`ї, за адресою: [ADDRESS] , зазнала нападу собаки породи алабай, що належала [PERSON] , внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження, а саме: кусані рани лівої кисті; забої м`яких тканин шиї (зліва), гр. клітини, м/залози (зліва), поперекової ділянки, що підтверджується у сукупності такими доказами: матеріалами перевірки за зверненням [PERSON] від 13.05.2024 (ЄО №1129, №1133, №1138) епікризом № 216 від 27.05.2024 із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення комунального некомерційного підприємства «Новомиколаївська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Новомиколаївської селищної ради. Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.07.2024 по справі № 322/872/24 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 174 КУпАП відносно [PERSON] у зв`язку із вчиненням дії в стані крайньої необхідності. Під час розгляду цієї справи судом було встановлено, що 12.05.2024 [PERSON] знаходився вдома та побачив як по городам біжить собака породи алабай, та в той же час на своєму городі поралася сусідка [PERSON] . Собака почала кидатися на [PERSON] та кусати її. Побачивши це, [PERSON] забіг до себе у будинок, взяв рушницю, зарядив її та повернувся на город щоб допомогти сусідці і побачив, що собака напала вже на [PERSON] , який прийшов на допомогу своїй дружині. [PERSON] підбіг до [PERSON] , який боровся із собакою, та виконав два постріли з рушниці у собаку внаслідок чого вбив її. [PERSON] у письмових поясненнях зазначила, що її собака породи алабай, яку вона придбала 10.03.2018, була завжди на прив`язі. На момент вищезазначених подій [PERSON] , за її словами, була у справах в с. Заливне. Про те, що її собака напав на [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] дізналася близько 15 год. 30 хв., коли повернулася додому. Претензій стосовно того, що її собаку застрелили, [PERSON] не має, про що нею зазначено у заяві від 12.05.2024 на ім`я т.в.о. начальника відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Сопіна Дмитра. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Алабай відноситься до переліку небезпечних порід собак, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1164. Таким чином, відповідачу належала собака, яка характеризується підвищеною агресією та потенційною небезпекою, а сама собака має такі властивості, які обумовлюють неможливість повного контролю за нею з боку людини, а тому відповідач мала забезпечити належні умови її утримання, що унеможливлюють вільний вигул такої собаки, відповідно до вимог Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 №3447-IV (далі Закон № 3447-IV). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону № 3447-IV шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, саме відповідач має нести відповідальність за майнову та моральну шкоду, завдану позивачу собакою. В обґрунтування понесених витрат на лікування позивач посилається на копії чеків, доданих до позовної заяви, а саме: № БН від 13.05.2024 на суму 309 грн., № 2009160094410 від 15.05.2024 на суму 686,34 грн., № 001353926654 від 26.05.2024 на суму 260,00 грн., № 001353926654 від 15.05.2024 на суму 500,00 грн., № 001353996654 від 30.06.2024 на суму 499,86 грн., № 001353926654 від 19.05.2024 на суму 514,00 грн., № 001353926654 від 14.05.2024 на суму 260,00 грн., № 001353926654 від 17.05.2024 на суму 260,00 грн., № 001353926654 від 28.05.2024 на суму 499,95 грн., № 2007059027840 від 25.05.2024 на суму 125,28 грн., № 232856308278 від 13.05.2024 на суму 149,50 грн., № 0013539226654 від 29.05.2024 на суму 299,64 грн., № 0013539226654 від 23.05.2024 на суму 499,62 грн., № 2008304034300 на суму 321,30 грн., № 0000023496 від 17.05.2024 на суму 520,02 грн., № 0000023139 від 15.05.2024 на суму 686,34 грн., № 0000023334 від 16.05.2024 на суму 534,47 грн., на загальну суму 6925,32 грн. Водночас, суд не може повністю погодитися з доводами позивача про розмір витрат на лікування, з огляду на таке. Епікризом № 216 від 27.05.2024 із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення комунального некомерційного підприємства «Новомиколаївська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Новомиколаївської селищної ради підтверджується те, що позивач перебувала на лікуванні з 12.05.2024 по 27.05.2024. Отже чеки ПАТ «Укранафта» від 30.06.2024 на суму 499,86 грн., від 28.05.2024 на суму 499,95 грн., від 29.05.2024 на суму 299,64 грн., якими підтверджуються витрати на придбання пального, не охоплюються періодом лікування позивача в закладі охорони здоров`я. Водночас в обґрунтування цих витрат позивач посилався саме на необхідність їздити до медичного закладу. Відтак, понесені позивачем витрати, що підтверджуються цими чеками, суд не визнає такими, що пов`язані з лікуванням позивача. Крім зазначеного, чек № 2009160094410 від 15.05.2024 на суму 686,34 грн. та №0000023139 від 15.05.2024 на суму 686,34 грн. є дублікатами, оскільки стосуються придбання одних і тих саме лікарських препаратів у того самого продавця ФОП [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість вимог про відшкодування матеріальної шкоди на суму: 499,86 + 499,95 + 299,64 + 686,34 = 1985,79 грн., а відтак в цій частині вимог позов підлягає задоволенню на суму: 6925,32 - 1985,79 = 4939,53 грн. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч. 1 ст. 1168 ЦК України). Отже, виходячи з вимог розумності і справедливості, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, суд визнає заявлений розмір відшкодування моральної шкоди 15\~000,00 грн. обґрунтованим, а позов у цій частині таким, що підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За правилом частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 по справі № 161/4985/17 (реєстраційний номер за ЄДРСР 81573955) зроблено висновок щодо застосування норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Відповідач у даній справі не звільнений від сплати судового збору. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру дорівнює 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI), що становить: 3028,00 грн. * 0,4 = 1211,20 грн. Отже, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 1211,20 грн. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial