Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

26.09.2024 року, через систему «Електронний суд», до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №7094647 від 22.09.2023 року у розмірі 80 793,00 грн., з яких: сума кредиту - 22 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом - 32 525,00 грн; нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 26 268,00 грн та судові витрати, які складаються: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №7094647 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 22 000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , на строк 364 дні до 20.09.2024 року. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Даний Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у відповідності до вимог ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 9.2 цього договору визначено, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживчем зобов`язань за ним. ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Вказує, що 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №7094647 від 22.09.2023 року. Посилається, що у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №7094647 від 22.09.2023 року, станом на дату звернення до суду заборгованість становить 80 793,00 грн., з яких: сума кредиту - 22 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом - 32 525,00 грн; нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 26 268,00 грн, яку просить стягнути в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою судді від 06.11.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивач в судове засідання не викликався. В позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». (а.с.17) 03.12.2024 року, через систему «Електронний суд», від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (з додатками). Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав. Про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну адресу відповідача. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 870 від 28.02.2017, видане Національним банком України (а.с. 77). 22.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] був укладений Договір №7094647 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 000 гривень, шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника [NUMBER] , на строк 364 дні, переодичність платежів зі сплати процентів - кожні 13 днів, з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, за стандартною ставкою 726,35 % річних (1,99% в день). (а.с. 33-37). Відповідно до п.1.1 укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Також, 22.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору №7094647 про надання споживчого кредиту від 22.09.2023 року, відповідно до якої строни домовилися збільшити суму кредиту на 9 000,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 22 000, 00 грн. Тип кредиту - кредит. (а.с.25-26) Кредитний договір і Додаткова угода були підписані відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами - С6405, А3747. Умови кредитування зазначені в Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №7094647 від 22.09.2023 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит). (а.с.27-30, 38-39) Також, до договору додано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування, орієнтованої реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, та додаткові контактні дані позичальника. (а.с.41-42, 43-46) Відповідно до п.п. 2.1. п.2. Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безкоштовній формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.п. 2.4 п.2 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суму кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п.2.1. п.2 Договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.9.8 Договору). Кредитн кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську карту № № [NUMBER] , що відповідає вимогам чинного законодавства. Кредитодавець виконав умови договору, перерахував грошові кошти у сумі 13 000,00 гривень та 9 000,00 грн. на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується Листами ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за № 7/4984 вiд 29.05.2024 року, №7/5397 від 19.07.2024 року, про успішність транзакції (№Транзакції: 1299582641, 1299783281) (а.с. 114-117, 118-120). Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Відповідно до Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) у відповідача існує заборгованість за кредитним договором №7094647 від 22.09.2023 в сумі 54 525,00, яка складається яка складається: сума кредиту 22 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом - 32 835,00 грн. (а.с.49-61) У період з 22.09.2023 року по 26.05.2024 року відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 310,00 грн. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прийняло, належне ТОВ «Авентус Україна» право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №7094647. (а.с.128-138) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було здіснено плату ТОВ «Авентус Україна» за відступлення Права вимоги згідно Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, що підтверджується платіжними інструкціями. (а.с.70, 71, 72) Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.05.2024 року до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 54 525,00, яка складається яка складається: сума кредиту 22 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом - 32 525,00 грн. (а.с.63, 64) Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024-25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 22000 грн. * 1,99% = 437,8 грн. * 60 календарних днів=26268,00 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту DIMAMANGES1994@GMAIL.COM зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного повідомлення. (а.с.47) Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року, за № 675-VIII. Преамбула Закон України «Про електронну комерцію» кореспондує, що цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закон України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлює Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року, за № 851-IV. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги» від 5 жовтня 2017 року за № 2155-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналогом власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення Договору №7094647 про надання споживчого кредиту від 22.09.2023 року, Додаткової угоди до Договору №7094647 про надання споживчого кредиту від 22.09.2023 року на таких умовах, шляхом підписання Договору і Додаткової угоди за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами - С6405, А3747. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частинами 2, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Статтею 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем надано суду Договір факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року про відступлення права вимоги з усіма супутніми документами (Витяг з Реєстру боржників, Акт від 04.08.2024 року за Договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року), що підтверджують набуття ним прав нового кредитора до відповідача. (а.с. 63, 64, 139) Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитів та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданих кредитів та сплати процентів. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. (ч. 2 ст. 642 ЦК України) Статтею 1054 ЦК України у частині встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктами 1, 2 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Суд погоджується з наданими позивачем розрахунком заборгованості (картка обліку Доровору) за Кредитним договором №7094647, який не спростований відповідачем у належний та допустимий спосіб. Відповідачем відзив не надано, також не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором і отримані грошові кошти в добровільному порядку не повернув, позивач набув права грошової вимоги до відповідача, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №7094647 від 22.09.2023 року у розмірі 80 793,00 гривень. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року, укладеного з адвокатом Городніщевою Є.О. та ордеру (а.с. 65-67). Відповідно до відповідно до рахунку на оплату №4814-19/09-2024 від 19.09.2024 року, Акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно Договору №26/08-2024 від 26.08.2024 року, загальна вартість наданих послуг, щодо боржника [PERSON] складає 10000 гривень. (а.с. 48, 62) Підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором №7094647 між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та [PERSON] , становить 1 000,00 грн. Проте, дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін, відповідно адвокат Городніщева Є.О. не приймала участі як в підготовці до судового засідання, так і безпосередньо самої участі в судовому засіданні, а тому витрати на правничу допомогу за відповідні послуги відшкодуванню не підлягають. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутністі клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень.

Outcome: approved