Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

01.01.2025 позивач звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з цим позовом від 31.01.2024 та доданими до нього матеріалами (а. с. 1 - 3). Предметом позову є розірвання шлюбу, укладеного 07.11.2011 виконавчим комітетом Брюховицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, про що складено актовий запис № 3 і видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2011. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою позову про розірвання шлюбу є його формальний характер через часте тривале перебування відповідача за кордоном, фактичне припинення стосунків між подружжям у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги один до одного. 02.01.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 02.01.2025 № 1004788, наданої у порядку ч. 7 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі у тексті ЦПК України) на звернення суду від 02.01.2025 на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, згідно якої відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 26). Ухвалою суду від 02.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області та відкрито провадження у справі (а. с. 27). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві копія ухвали надіслана і доставлена на адресу електронної пошти, вказану у позовній заяві 02.01.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 29). Позивач у судове засідання не з`явився. У пункті 3 позовних вимог просить суд розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (а. с. 3). Відповідачеві поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданими до неї документами надіслано 02.01.2025, вручено 14.02.2025 (а. с. 30). Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, будь-яких заяв, пояснень, доказів на спростування заяви позивача, відповідач до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд дійшов до таких висновків. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Брюховицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області (а. с. 11) підтверджується, що з 07.11.2011 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження серії [NUMBER] і [NUMBER] (а. с. 19, 21), що вони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (у тексті - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. У ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 закріплено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в п. «с» ч. 1 ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок від 18.12.1979, відповідно до якого держави-сторони вживають усіх відповідних заходів для ліквідації дискримінації щодо жінок в усіх питаннях, що стосуються шлюбу та сімейних стосунків, і, зокрема, забезпечують на основі рівності чоловіків і жінок: однакові права та обов`язки під час шлюбу і після його розірвання. Виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України, збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам. Позивач обґрунтував вимогу про розірвання шлюбу його формальним характером через часте тривале перебування відповідача за кордоном, фактичним припиненням стосунків між подружжям у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги один до одного. Також позивач просить суд не вживати заходів щодо примирення подружжя, в порядку ч. 1 ст. 111 СК України, і не зупиняти розгляд справи та не призначити строк для примирення подружжя, у порядку ч. 7 ст. 240 ЦПК України, оскільки його рішення про розірвання шлюбу є виваженим та обдуманим, а примирення неможливим. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі № 605/434/18, яка кореспондується з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений судом строк не надав, клопотання про надання строку для примирення не заявив. Обставин, що слугують підставою позову, не спростував. У зв`язку з цим, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а. с. 4). Враховуючи повне задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved