Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

14 липня 2023 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року по теперішній час, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого 08.10.2005 року між ними зареєстрований шлюб у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час перебування в шлюбі, сторонами було придбано автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020. Також під час шлюбу за спільні кошти набуте майно та Відповідачем розміщені на депозитних рахунках в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» грошові кошти набуті подружжям за час шлюбу. В зв`язку з тим, що досягти певної згоди щодо поділу майна не вдалось, вона звертається до суду з позовом про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу. Просить розірвати шлюб, розділити спільне сумісне майно та визнати за нею право власності на 1/2 частини майна, стягнути грошові кошти в якості грошової компенсації. В процесі розгляду справи, позивачем неодноразово доповнювались позовні вимоги. З урахуванням заяви про зміну предмета або підстав позову від 14.12.2023 року, позивач просила: -визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; грошові кошти у розмірі 477 687,17грн. (чотириста сімдесят сім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 17 копійок, розмішені [PERSON] на депозитних рахунках; грошові кошти у розмірі 85 918, 49 дол. США ( вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто вісімнадцять) американських доларів США 49 центів, розміщені [PERSON] на депозитних рахунках; грошові кошти у розмірі 5000,00 євро (п`ять тисяч) ЄВРО, розміщені [PERSON] на депозитних рахунках; газонокосарку AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувач STIHL SR 450; аератор бензиновий AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильник Bosch KGN39VW306; електричну духову шафу Teka HS 735 (EBON); телевізор LG 55NANO866NA; газовий двоконтурний котел Fondital ANTEA CTFS24; тепловий насос повітря-вода CTC CombiAir 16M; панель управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -поділити між [PERSON] та [PERSON] наступне спільне майно подружжя у рівних частинах: автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; гротові кошти у розмірі 477 687,17грн. (чотириста сімдесят сім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 17 копійок, розмішені [PERSON] на депозитних рахунках; грошові кошти у розмірі 85 918, 49 дол. США ( вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто вісімнадцять) американських доларів США 49 центів, розміщені [PERSON] на депозитних рахунках; грошові кошти у розмірі 5000,00 євро (п`ять тисяч) ЄВРО, розміщені [PERSON] на депозитних рахунках; газонокосарку AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувач STIHL SR 450; аератор бензиновий AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильник Bosch KGN39VW306; електричну духову шафу Teka HS 735 (EBON); телевізор LG 55NANO866NA; газовий двоконтурний котел Fondital ANTEA CTFS24; тепловий насос повітря-вода CTC CombiAir 16M; панель управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -визнати за [PERSON] право власності на частку наступного майна: автомобіля марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі ( [NUMBER] , paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіля марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувача STIHL SR 450; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильника Bosch KGN39VW306; електричної духової шафи Teka HS 735 (EBON); телевізора LG 55NANO866NA; газового двоконтурного котла Fondital ANTEA CTFS24; теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M; панелі управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -визнати за [PERSON] право власності на грошові кошти у розмірі 238 843, 58 грн., які становлять частки від 477 687,17 грн., розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 42 959, 24 дол. США доларів 24 цента, які становлять частки від 85 918,48 доларів США, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 2 500,00 євро, які становлять частки від 5 000,00 Євро, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; -визнати за [PERSON] право власності на частку наступного майна: автомобіля марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіля марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувача STIHL SR 450; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильника Bosch KGN39VW306; електричної духової шафи Teka HS 735 (EBON); телевізора LG 55NANO866NA; газового двоконтурного котла Fondital ANTEA CTFS24; теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M; панелі управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -визнати за [PERSON] право власності на грошові кошти у розмірі 238 843, 58 грн., які становлять частки від 477 687,17 грн., розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 42 959, 24 дол. США доларів 24 цента, які становлять частки від 85 918,48 доларів США, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 2 500,00 євро, які становлять частки від 5 000,00 Євро, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі: 129 344,96 грн. в якості компенсації ринкової вартості частки автомобілю марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; 411 353,23 грн. в якості компенсації ринкової вартості частки автомобілю марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; 238 843,58 грн., які становлять частки від 477 687,17 грн., розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 42 959,24 дол. США доларів США 24 цента, які становлять частки від 85 918,48 доларів США, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; 2 500,00 євро, які становлять частки від 5 000,00 євро, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках; грошові кошти у сумі 286 173,95 грн. від ринкової вартості частки нижче зазначеного майна, набутого за час перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON] : газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувача STIHL SR 450; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильника Bosch KGN39VW306; електричної духової шафи Teka HS 735 (EBON); телевізора LG 55NANO866NA; газового двоконтурного котла Fondital ANTEA CTFS24; теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M; панелі управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -після виплати [PERSON] - [PERSON] грошової компенсації вартості частки автомобілів марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі ( [NUMBER] , paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008 у сумі 129 344,96 грн., марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020 у сумі 411 353,23 грн. та виплати [PERSON] - [PERSON] грошової компенсації вартості частки майна набутого за час перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON] у сумі 286 173,95 грн. припинити право власності за [PERSON] на дане майно та визнати за [PERSON] право власності на автомобілі марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020, та визнати за ним право власності на майно газонокосарку AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувач STIHL SR 450; аератор бензиновий AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; холодильник Bosch KGN39VW306; електричну духову шафу Teka HS 735 (EBON); телевізор LG 55NANO866NA; газовий двоконтурний котел Fondital ANTEA CTFS24; тепловий насос повітря-вода CTC CombiAir 16M; панель управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir; -встановити факт, що грошові кошти: у сумі 7017997,00 грн., які були витрачені подружжям [PERSON] та [PERSON] на будівництво будівель та споруд домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , були використані [PERSON] не в інтересах сім`ї та не на її потреби, а для власного збагачення [PERSON] ; у сумі 572 347, 90 грн., які були витрачені подружжям [PERSON] та [PERSON] на придбання майна, переліченого в п. п. 6-16 п.1 позовних вимог, були використані [PERSON] не в інтересах сім`ї та не на її потреби, а для власного збагачення [PERSON] ; у сумі 477 687,17 грн. 85 918, 48 доларів США, 5000, 00 євро, розміщені [PERSON] на депозитних рахунках, використані [PERSON] не в інтересах сім`ї та не на її потреби, а для власного збагачення [PERSON] ; -визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у сумі 7 017 997,00 грн., які були витрачені на будівництво будівель та споруд домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; -визнати право власності на частину від грошових коштів у сумі 7 017 997,00 грн., витрачених на будівництво будівель та споруд домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] , яка становить 3 508 998,50 грн.; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 3 508 998,50 грн., яка становить 1/2 частину від грошових коштів у сумі 7 017 997,00 грн., витрачених на будівництво будівель та споруд домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; -розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який 08.10.2005 року зареєстрований у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 08.10.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 458; після розірвання шлюбу [PERSON] залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] »; -визнати право [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на право користування будинком [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] та [PERSON] в даний будинок; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 10 199,20 грн, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 536,80 грн„ з оплати висновку судового експерта №74/23 [PERSON] транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості у розмірі 4 000,00 грн., оплати висновку судового експерта №77/23 [PERSON] транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості у розмірі 4 000,00 грн., судовий збір за подання заяви про збільшення позовних вимог у сумі 2 861, 74 грн., з оплати за складання Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром висновку експертного дослідження від 28.06.2023 № ЕД-19/104/23/21169-ТВ 26.06.2023 у сумі 4 588, 80 грн., з оплати за складання ТОВ «Бюро незалежної судової експертизи України» висновку експерта №10-07-01/2023 від 12.07.2023 у сумі 15 000, 00 грн., судовий збір у сумі 2 147, 20 грн. (за 2 позовні вимоги при поданні заяви про зміну предмета або підстав позову), 536,80 грн. судового збору, сплаченого 01.12.2023 за подання заяви про забезпечення позову від 04.12.2023, 536, 80 грн. судового збору, сплаченого 14.12.2023 за подання заяви про зміну предмета або підстав позову від 14.12.2023, з оплати за складання висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 03-10-01/2023 від 31.10.2023 ТОВ «Бюро незалежної судової експертизи України» у сумі 150 000,00 грн., з оплати витрат на правничу допомогу адвоката. Процесуальні дії. Заяви та клопотання сторін. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2023 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 20.07.2023 року до суду звернувся [PERSON] із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року по теперішній час, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого 08.10.2005 року між ними зареєстрований шлюб у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час перебування в шлюбі, сторонами було придбано автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020. Просить розділити спільне сумісне майно та визнати за ним право власності на 1/2 частини майна, стягнути грошові кошти в якості грошової компенсації. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року зустрічна позовна заява прийнята до провадження та об`єднана в одне провадження с первісним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 року витребувано від ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», яке розташоване по адресі: 69008, Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, з Філії №2 ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» ( [PERSON] працював Директором філії №2), яка розташована по адресі: 50036, вул. Заводська, 1, м. Кривий Ріг довідку (інформацію) про нараховані та отримані суми заробітної плати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у період з 01.01.2014 року по 30.11.2020 рік з урахуванням усіх видів премій та надбавок. АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», відділення № 6, що розташоване по адресі: м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, 19 Б, 50053 наступну інформацію: за вкладом (депозитом) «Вільний» №303254763 від 05.03.2022 із сумою Вкладу 400000, 00 грн.(чотириста тисяч) гривень, розміщеного [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад «Вільний» №303254763 від 05.03.2022 із сумою Вкладу 400000, 00 грн.(чотириста тисяч) гривень зі строком дії з 05.03.2022 по 05.09.2022 та чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 05.03.2022 по 31.10.2023; за вкладом (депозитом) «Вільний» №294425753 від 01.04.2021 із сумою Вкладу 3000, 00 дол. США (три тисячі) доларів США зі строком дії з 01.04.2021 по 01.10.2021, розміщеним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад «Вільний» 294425753 від 01.04.2021 із сумою Вкладу 3000, 00 дол. США чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 01.04.2021 по 30.10.2023; за вкладом (депозитом) «Валютний» №314339163 від 21.04.2023 із сумою Вкладу 2000, 00 ЄВРО (дві тисячі) ЄВРО зі строком дії з 21.04.2023 по 23.07.2023, розміщеним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад «Валютний» №314339163 від 21.04.2023 із сумою Вкладу 2000, 00 ЄВРО чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 21.04.2023 по 30.10.2023; за вкладом (депозитом) «Спокійний» № 315131871 від 23.05.2023 депозитний рахунок із сумою вкладу 420 000, 00 грн. (чотириста двадцять тисяч ) гривень зі строком дії з 23.05.2023 по 24.08.2023, розміщеним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад «Спокійний» № 315131871 від 23.05.2023 із сумою вкладу 420 000, 00 грн. чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 23.05.2023 по 30.10.2023; за вкладом (депозитом) «Вільний» №314243276від 21.04.2023 депозитний рахунок із сумою вкладу 2 000, 00 грн. (дві тисячі ) гривень зі строком дії з 21.04.2023 по 21.05.2023, розміщеним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад Вільний» №314243276 від 21.04.2023 із сумою вкладу 2 000, 00 грн. чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 21.04.2023 по 30.10.2023; за вкладом (депозитом) «Вільний» № [NUMBER] від 24.03.2023 депозитний рахунок із сумою вкладу 50 000, 00 грн. (п`ятдесят тисяч ) гривень, розміщеним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] : коли, у якій сумі та на який рахунок був повернутий [PERSON] депозитний вклад Вільний» №313449585 від 24.03.2023 із сумою вкладу 50 000, 00 грн. чи поповнювався даний депозитний вклад, а також надати виписку про рух коштів по депозитному рахунку та по поточному рахунку за період з 23.03.2023 по 30.10.2023; виписку по поточному рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з дати відкриття даного рахунку по [INFO] ; виписку по поточному рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з дати відкриття даного рахунку по [INFO] ; виписки по всім поточним рахункам та карткам, відкритим на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з дати їх відкриття по 30.10.2023. Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка знаходиться по адресі: 50074, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Героїв-Підпільників, будинок 42 інформацію про отримані доходи [PERSON] , [INFO] у період з 01.01.2014 (початок будівництва будинку по [ADDRESS] ) по 31.01.2020 (дата укладення нею договору дарування Будинку з її сином [PERSON] ). Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), що знаходиться по адресі: м. Кривий Ріг, вул. Караманиць Федора, буд.35, 50029 інформацію, підтверджуючу, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є сином [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.12.2023 року заяву представника позивача адвоката Ратушної Руслани Павлівни про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу; зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Заборонено будь-яким особам здійснювати відчуження житлового будинку, що розташований по адресі: [ADDRESS] загальною площею 293,2 кв.м., житловою площею 121 кв.м. (вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності даного будинку до іншої особи) та належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , передати на відповідальне зберігання автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008 та автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020 разом зі свідоцтвами про реєстрацію зазначених транспортних засобів та ключів від них шляхом транспортування даних автомобілів [PERSON] до адреси місця зберігання зазначених автомобілів, якою є: та підписання акту приймання-передачі даних автомобілів між [PERSON] та у строк десять днів з дати ухвалення Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу заяви про забезпечення позову. Зобов`язати [PERSON] підписати акт приймання-передачі автомобілів між ним та, здійснити передачу свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та ключів від них в присутності представників Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Накладено арешт на все майно, яке знаходиться в об`єкті нерухомого майна: житловому будинку та літньої кухні, Б по адресі: [ADDRESS] загальною площею 293,2 кв.м., житловою площею 121 кв.м. шляхом здійснення його опису, окрім предметів щоденного побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб (посуд, постільна білизна, засоби гігієни), речей індивідуального користування (одяг, взуття, всі дитячі речі), задля чого зобов`язати [PERSON] , [INFO] , на протязі десяти днів здати винесення ухвали про забезпечення позову Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надати доступ представникам Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) до житлового будинку та літньої кухні, Б по адресі: [ADDRESS] . Зобов`язано на протязі десяти днів з дати винесення ухвали про забезпечення позову Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу дозволити [PERSON] , [INFO] в присутності представників Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) забрати в житловому будинку та літній кухні, Б по адресі: [ADDRESS] предмети щоденного побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб (посуд, постільна білизна, засоби гігієни), речей індивідуального користування (одяг, взуття) та [PERSON] , а також майно, яке належить їй на праві особистої приватної власності. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2023 року заяву представника заявника [PERSON] адвоката Ратушної Руслани Павлівни про виправлення описки в ухвалі про забезпечення позову від 07 грудня 2023 року у цивільній справі № 212/4159/23 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Викладено четвертий пункт в наступній редакції: 4. Зобов`язати [PERSON] , [INFO] на протязі десяти днів з дати винесення ухвали про забезпечення позову Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу дозволити [PERSON] , [INFO] в присутності представників Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) забрати в житловому будинку та літній кухні, Б по адресі: [ADDRESS] предмети щоденного побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб (посуд, постільна білизна, засоби гігієни), речей індивідуального користування (одяг, взуття) та [PERSON] , а також майно, яке належить їй на праві особистої приватної власності. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2024 року апеляційну скаргу відповідача [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Козіна Наталія Володимирівна задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року - скасовано і ухвалено нове судове рішення. Заяву позивачки [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ратушна Руслана Павлівна, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - залишено без задоволення. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Відділ органу опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради про поділ майна подружжя при розірвані шлюбу, визнання права на користування будинком шляхом вселення; зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду. Постановою Верховного суду від 25.09.2024 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2024 року в частині вирішення вимог заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] здійснювати відчуження належного йому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] скасовано та залишено в цій частині в силі ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2024 року залишено без змін. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити, зустрічний позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги за первісним позовом визнала частково, у решті позовних вимог просили відмовити у їх задоволенні, зустрічний позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він являється братом позивачки. будували будинок з 2014 по 2019 рік для родини позивача та відповідача. Він позичав гроші в 2014 році в сумі 200 тисяч гривень та на протязі серпня - жовтня 2024 року віддали гроші. Він часто був в будинку, раз на два тижні був в будинку. Сестра та [PERSON] обговорювали будівництво будинку, від Руслано звучало, що це їхній будинок. Батьки [PERSON] не мешкали в будинку. [PERSON] вселилася в будинок на новий рік у 2019 році та проживала до листопада 2023 року. Сестру [PERSON] висилили з будинку 26 листопада 2023 року, ій винесли два мусорних пакате з речами і все. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає давно. Будівництво будинку почалося в 2014 році та тривало по 2019 рік. Будинок будувався для родини [PERSON] . [PERSON] була в курсі всіх будівельних робіт. Батьки [PERSON] не проживали в будинку, [PERSON] не давав грошей на дітей. [PERSON] радився з [PERSON] стосовно будівництва будинку. Відносини між сторонами зіпсувалися в 2022 році. Купівля шпалер,люстр, вона була свідком купівлі. Вони заселилися 31 грудня 2019 року. Батьки [PERSON] не проживали в будинку, [PERSON] знає більше 20 років, він електрик на шахті та він живе в квартирі [PERSON] . У [PERSON] не було грошей дев`ять тисяч євро. [PERSON] позичила гроші у рідного брата [PERSON] на будівництво будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що будинок будували з 2012 року та [PERSON] привозила її на будівельний майданчик. В 2018 - 2019 році їздили по магазинам та все купляли для будинку, також купували роди та інші квіти. Подружжя на 31.12.2019 року запрошувало до будинку та [PERSON] мешкала в буинку до 26 листопада 2023 року. Раз на тиждень була в будинку та ніколи не бачила батьків [PERSON] в будинку. [PERSON] це кум подружжя. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що батьки [PERSON] купили землі під будівництво будинку. По вихідним [PERSON] допомагав в будівництві будинку. [PERSON] давав гроші в борг для навчання доньки, позичив дев`ять тисяч євро. В листопаді 2023 року він купив квартиру. Фізично допомагав будувати будинок [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що була дачана карачунах Він раніше робив на Півночі та на Електрозаводі. Сусідіи по ктирі запропонували купити земельну ділянку для будівництва будинку. Будував будинок з 2012 року по 2019 рік. Близько 50 тисяч доларів потратив на будівництво одинка. Його дружина захворіла та вони вирішили продати будинок. З дружиною сина не були близькі відносини та [PERSON] зазначала, що тут нічого мого немає. Син та його дружина приїжал на шашлик до будинку. Дружина сина нічого не допомогала. Він будинок будував з 2012 року по 2019 рік. Він 2007 рці пішов на пенсію та з 2012 року вже не працює. Він працював токарем на заводі, а його дружина працювала начальником відділу кадрі. З 1982 року по 1986 рік працював на Півночі та заробив 28 тисяч ріблів, які дружина поміняла на долари. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. За змістом ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. А у відповідності з ч.1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. У силу положень ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 08.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище позивача за первісним позовом « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Щодо вимог про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими поясненнями сторін, що дійсно між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо, відповідач за первісним позовом висловив згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Зважаючи на те, що між сторонами у даній справі укладено шлюб, який зареєстровано у встановленому законом порядку, беручи до уваги позовні вимоги, вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно положень частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про поділ спільного майна подружжя. Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20 (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19 (пункт 63)). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України. Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (постанова Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22)). Суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)). Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ в інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Таким чином, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просив позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога це поділ майна подружжя, і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу. Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20). Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі. Судом встановлено, що під час шлюбу придбані наступні транспортні засоби: автомобіль марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008. автомобіль марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020. Згідно висновку судового експерта № 74/23 [PERSON] транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості, складеного 22.05.2023 року, ринкова вартість автомобіля марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі ( [NUMBER] , paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008 становить 258 689,93 грн. Згідно висновку судового експерта № 77/23 Рейнюка О.В. транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості, складеного 30.05.2023 року, ринкова вартість автомобіля марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020 становить 822 706,47 грн. Сторони не заперечують того факту, що вказані транспортні засоби були придбані у період шлюбу. Тобто, вищезазначені автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та є такими, що набуті подружжям за час шлюбу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1 та 2ст. 71 СК України). Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Частинами 1 та 2статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Враховуючи, що позивачка за первісним позовом згодна одержати від відповідача за первісним позовом матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобілів, суд приходить до висновку, що вказані автомобілі підлягають поділу між сторонами у справі шляхом стягненням з відповідача за первісним позовом грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частки автомобілів на користь позивачки за первісним позовом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16. Позивачем за первісним позовом наданий звіт з оцінки рухомого майна, зробленого оцінювачем [PERSON] , який при визначенні вартості автомобілів судом приймається за основу, оскільки відповідачем за первісним позовом не надано свого розрахунку вартості автомобілів. Отже, у порядку розподілу майна подружжя, суд визнає за позивачем за первісним позовом право власності на частку автомобіля марки НYUNDAI модель ЕLANTRA, тип легковий СЕДАН-В номер шасі (кyзова, paми) VIN- [NUMBER] , чорний колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008 та стягує з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом ринкової вартості автомобілю, що становить 129 344 грн 96 коп. Також, у порядку розподілу майна подружжя, суд визнає за позивачем за первісним позовом право власності на частку автомобіля марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020, та стягує з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом ринкової вартості автомобілю, що становить 411 353 грн 23 коп. Крім того, судом встановлено, що за час шлюбу подружжям було придбанонаступне майно: газонокосарка AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувач STIHL SR 450; аератор бензиновий AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; телевізор LG 55NAN0866NA; тепловий насос повітря-вода CTC CombiAir 16M; панель управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir. Відповідно до висновку експертного дослідження Дніпровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.06.2023 року № ЕД-19/104/23/21169-ТВ ринкова вартість станом на 28.06.2023: газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW, придбаної у 2019 році складає 16 034,03 грн.; обприскувача STIHL SR 450, придбаного у 2020 році складає 15 439,00 грн.; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW, придбаного у 2021 році складає 10 724,18 грн.; телевізора LG 55NAN0866NA, придбаного у 2020 році складає 22 514,21 грн. Відповідно до висновку судового експерта від 12.07.2023 року ТОВ «Бюро незалежної судової експертизи України» № 10-07-01/2023 визначена ринкова вартість: теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M, придбаного у 2022 році, який знаходиться робочому стані, яка складає 377 879,16 грн.; панелі управління CTC EcoLogic M, придбаного у 2022 році, який знаходиться робочому стані, яка складає 60 023,58 грн.; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW, придбаного у 2022 році, який знаходиться робочому стані, яка складає 16 454,65 грн.; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir, придбаного у 2022 році, який знаходиться робочому стані, яка складає 19 458,56 грн. Верховний Суд у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20) зазначив, що вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі. Щодо холодильника Bosch KGN39VW306; електричної духової шафи Teka HS 735 (EBON); газового двоконтурного котла Fondital ANTEA CTFS24слід зазначити, що згідно договору дарування житлового будинку від 31.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.В. вбачається, що на момент дарування житлового будинку у ньому була наявна побутова техніка, яка належала матері відповідача за первісним позовом [PERSON] , а саме холодильник Bosch KGN39VW306 придбаний у 2017 році; електрична духова шафа Teka HS 735 (EBON) придбана у 2015 році; газовий двоконтурний котел Fondital ANTEA CTFS24 придбаний у 2015 році, що свідчить про те, що вказане майно не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу. Суд, виходячи з вищевказаного, враховуючи інтереси кожної із сторін, вважає визнати за позивачем за первісним позовом право власності на частку наступного майна: газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувача STIHL SR 450; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; телевізора LG 55NAN0866NA; теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M; панелі управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir., та стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом ринкової вартості наступного майна: газонокосарки AL-KO 46.9 SP-H, 2,7 kW; обприскувача STIHL SR 450; аератора бензинового AL-KO CC 38 P, 1,3 kW; телевізора LG 55NAN0866NA; теплового насосу повітря-вода CTC CombiAir 16M; панелі управління CTC EcoLogic M; CTC Laddpump 25/85-130 14-20 kW; CTC Condensate drain 3m Кабель для зливу конденсату 3м для CombiAir, що в загальному розмірі становить 269 263,70 грн. Щодо вимог про стягнення грошових коштів розміщених на депозитних рахунках. У позовній заяві [PERSON] вказує на те, що за період подружнього життя сторонами було набуто майно у виді грошових коштів, які розміщені [PERSON] на депозитних рахунках в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», відділення № 6, що розташоване за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мусорського, 19 Б, 50053 у гривнях загалом на суму 477 687,17, у доларах США загалом на суму 85 918,49, у Євро загалом на суму 5 000,00. На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2023 року про забезпечення доказів у справі № 212/3818/23 адвокатом Ратушною Р.П. 06.06.2023 року отримана відповідь № КНО-07.8.6/2473БТ від 05.06.2023 з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Згідно відповіді Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» вбачається наступне: № договору 315131871 від 23.05.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 420 000,00, стан рахунку - відкритий. № договору 314391082 від 23.04.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 9 935,00, стан рахунку - закритий. № договору 314243276 від 21.04.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 0,00, стан рахунку - закритий. № договору 314339163 від 21.04.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 2 000,00, стан рахунку - відкритий. № договору 313449585 від 24.03.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 500,00, стан рахунку - відкритий. № договору 313749118 від 24.03.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 9 900,00, стан рахунку - закритий. № договору 312678764 від 07.02.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 1 000,00, стан рахунку - закритий. № договору 312058924 від 06.01.2023, № рахунку [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 1 500,00, стан рахунку - закритий. № договору 311490658 від 07.12.2022, № рахунку [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 100,00, стан рахунку - закритий. № договору 311490672 від 07.12.2022, № рахунку [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 400,00, стан рахунку - закритий. № договору 309725033 від 23.09.2022, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 9 930,00, стан рахунку - закритий. № договору 303254763 від 05.03.2022, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 55 000,00, стан рахунку - закритий. № договору 294425753 від 01.04.2021, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 0,00, стан рахунку - закритий. № договору 294087321 від 20.03.2021, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 11 009,00, стан рахунку - закритий. № договору 289446740 від 18.09.2020, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 10 000,00, стан рахунку - закритий. № договору 289216133 від 08.09.2020, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 9 000,00, стан рахунку - закритий. № договору 287263176 від 15.06.2020, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 10 000,00, стан рахунку - закритий. № договору 28049166 від 17.04.2014, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 1 687,17, стан рахунку - закритий. № договору 27804526 від 31.03.2014, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 8 044,49, стан рахунку - закритий. № договору 27393396 від 27.02.2014, № рахунку [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 500,00, стан рахунку - закритий. № договору 27393536 від 27.02.2014, № рахунку [NUMBER] , валюта USD, розмір вкладу 8 000,00, стан рахунку - закритий. Тобто, станом на час подання позовної заяви вбачається, що [PERSON] відкрито депозитний рахунок [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 420 000,00; [NUMBER] , валюта EUR, розмір вкладу 2 000,00; [NUMBER] , валюта UAN, розмір вкладу 500,00. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить стаття 368 ЦК України. За вимогами частин першої, другої та четвертої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Згідно із частинами першою, другою та третьою статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Аналіз наведених положень закону, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, зокрема, грошовими коштами, які перебувають на банківських рахунках, дозволяє дійти висновку, що чоловік та дружина розпоряджаються цим майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується при укладенні правочинів одним з подружжя. Вказані висновки також сформовані у постанові КЦС/ВС від 05.07.2023 року, за результатами розгляду справи № 295/98/21, яку суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що залишок на банківському рахунку відповідача [PERSON] складає у гривнях загалом на суму 420 500,00 грн. та Євро загалом на суму 2 000,00 Євро, тому підлягають поділу грошові кошти, як спільне майно подружжя розміщені на теперішній час на депозитному рахунку [NUMBER] на суму 420 000,00 грн., частка становить 210 000,00 грн.; депозитному рахунку [NUMBER] на суму 2 000,00 Євро, частка становить 1 000,00 Євро; депозитному рахунку [NUMBER] на суму 500,00 грн., частка становить 250,00 грн. Посилання позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 238 843,58 грн. , які становлять частки від 477 687,17 грн.; 42 959,24 доларів США 24 цента, які становлять частки від 85 918,48 доларів США; 2 500,00 Євро, які становлять частки від 5 000,00 Євро, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» є безпідставними. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що депозитний договір № 287263176 від 15.06.2020 був розміщений на вклад в розмірі 10 000, 00 доларів США зі строком по 14.09.2020 року включно. Після закінчення терміну дії договору з умовами якого грошові кошти були повернуті відповідачу на поточний рахунок у доларах США, які відповідач 18.09.2020 шляхом безготівкового перерахування (без фізичного зняття) розмістив на новий депозитний вклад згідно договору № 289446740 від 18.09.2020 (підтверджується випискою по поточному рахунку відповідача). Депозитний договір № 289216133 від 08.09.2020 та депозитний договір № 289446740 від 18.09.2020 були розміщені на вклади в розмірі 9000,00 доларів США та 10 000,00 доларів США, які 09.10.2020 та 12.10.2020 шляхом дострокового розірвання було повернуто та перераховано для продажу валюти (підтверджується випискою по поточному рахунку відповідача). Депозитний договір № 294087321 від 20.03.2021 був розміщений на вклад в розмірі 7 009,00 доларів США, який 21.06.2021 поповнено на суму 2 000,00 доларів США, 19.11.2021 поповнено на суму 1 000,00 доларів США, 07.01.2022 поповнено на суму 1 000,00 доларів США, які 23.09.2022 в розмірі 11 009, 00 доларів США були повернуті на поточний рахунок відповідача та в подальшому в розмірі 11 000,00 доларів США розміщено та перераховано на новий депозитний договір № 309725033 від 23.09.2022 без фізичного зняття коштів (підтверджується банківською випискою по поточному рахунку відповідача та випискою по операціях за період з 20.03.2021 по 17.07.2023 по депозитному договору № 294087321). Депозитний договір № 309725033 від 23.09.2022 було розміщено на вклад в розмірі 11 000,00 доларі США, які в подальшому частково були зняті та після закінчення терміну дії договору 24.03.2023 повернуто на поточний рахунок в розмірі 9 900,00 доларів США та розміщено на депозитний договір № 313749118 від 24.03.2023 без фізичного зняття коштів (підтверджується банківською випискою по поточному рахунку відповідача та випискою по операціях за період з 23.09.2022 по 17.07.2023 по депозитному договору № 309725033). Депозитний договір № 313749118 від 24.03.2023 було розміщено на вклад в розмірі 9 900,00 доларі США, які в подальшому повернуті відповідачу на поточний рахунок в розмірі 9935,00 доларів США та шляхом безготівкового перерахування (без фізичного зняття) розміщено на новий депозитний вклад згідно договору № 314391082 від 24.03.2023 (підтверджується банківською випискою по поточному рахунку відповідача та випискою по операціях за період з 24.03.2023 по 17.07.2023 по депозитному договору № 313749118). Депозитний договір № 313749118 від 24.03.2023 було розміщено на вклад в розмірі 9 935,00 доларі США, які після закінчення терміну дії договору повернуті відповідачу на поточний рахунок та зняті. Депозитні договори № 311490672 від 07.12.2022, № 311490658 від 07.12.2022, № 312058924 від 06.01.2023, № 312678764 від 07.02.2023 були розміщені на вклад в розмірі 400,00; 100,00; 1500,00; 1000,00 Євро, які 09.05.2023 були фізично зняті з поточного рахунку. Тобто, посилання позивача про стягнення з відповідача 238 843,58 грн. , які становлять частки від 477 687,17 грн.; 42 959,24 доларів США 24 цента, які становлять частки від 85 918,48 доларів США; 2 500,00 Євро, які становлять частки від 5 000,00 Євро, розміщених [PERSON] на депозитних рахунках в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» є безпідставними. Суд доходить висновку про відсутність будь яких належних доказів в підтвердження факту наявності у подружжя на праві спільної сумісної власності грошових коштів у розмірі 477 687,17 грн., 85 918,48 доларів США, 5 000,00 Євро, які підлягають поділу в судовому порядку. Щодо вимог про встановлення факту використання коштів не в інтересах сім`ї та визнання спільним майном подружжя. У заяві про зміну підстав або предмету позову, позивач за первісним позовом посилається на те, що будинок [ADDRESS] будувався на спільні кошти подружжя у період шлюбу, зазначаючи про те, що 31.01.2020 року [PERSON] подарувала будинок сину з метою щоб дане майно не підлягало поділу, тому просить визнати грошові кошти у сумі 7 017 997,00 грн., які були витрачені на будівництво зазначеного будинку спільною сумісною власністю та відповідно стягнути з [PERSON] частину від грошових коштів у сумі 7 017 997,00 грн. У матеріалах справи наявні наступні докази: Проект ПП «РОМ-ПРОЕКТ» «Індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS] » з якого вбачається, що замовником є [PERSON] . Наказ № 28 ПП «РОМ-ПРОЕКТ» від 26.04.2012 року про проведення авторського надзору. Повідомлення № ДП06212067497 від 03.05.2012 року про початок виконання будівельних робіт/ про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт. Згідно повідомлення проектна документація затверджена замовником [PERSON] . Інформація про генерального підрядника - господарчим засобом, що свідчить про те, що роботи виконували власними силами і засобами. Відповідальним за виконання робіт є [PERSON] . Перелік документів необхідних для приймання в експлуатацію житлового будинку і укладання договору на постачання газу в АТ «КРИВОРІЖГАЗ» з якого вбачається, що замовником є [PERSON] . Акт приймання виконаних № 204 за 2013 рік «Влаштування газового лічильника». Лист АТ «Криворіжгаз» №51/7842 від 09.10.2014 року на ім`я [PERSON] . Копія паспорту на лічильника газу. Акт приймання газового обліку, Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту замовник [PERSON] . Копія витягу з рішення №289 від 19.06.2019 року щодо присвоєння об`єктам поштової адреси та додатком до рішення виконкому районної у місті ради, а саме житловому будинку по [ADDRESS] . Довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Технічний паспорт виготовлений 03.09.2019 року на замовлення [PERSON] . Копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Н.М. зареєстровано в реєстрі №4920. Згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1211000000:04:201:0021). Копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбіла Н.М. зареєстровано в реєстрі №4917. Згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1211000000:04.201:0020). Крім того, позивач за первісним позовом зазначала, що відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП181193372030, виданої відділом з питань архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради 03.12.2019, зареєстрованого Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.01.2020 за номером запису про право власності: 35175992; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2014844112110, право власності було оформлено на [PERSON] , [INFO] . Таким чином вищевикладене свідчить про те, що будівництво будинку здійснювалось [PERSON] . Тому, суд доходить висновку про відсутність будь яких належних доказів в підтвердження факту використання грошових коштів на будівництво будівель та споруд домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантію, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ССПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Також, суд не бере до уваги та відхиляє посилання позивача за первісним позовом на те, що відповідач за первісним позовом використовував кошти розміщені на депозитних рахунках не в інтересах сім`ї та без відома дружини, оскільки на спростування зазначених обставин та підтвердження використання грошових коштів для потреб сім`ї відповідачем за первісним позовом було надано договір купівлі автомобіля марки ТОYОТА модель CAMRY, тип легковий - загальний/ CAR GENERAL - Седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , коричневий колір, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2020; копію договору про навчання; платіжну інструкцію в іноземній валюті № KR 57158; копію довідки KR 5-50/4/29 від 23.05.2023 про внесок на вкладний рахунок [PERSON] для забезпечення потреб страхового внеску під час перебування її на території Чешської Республіки. [PERSON] є донькою подружжя [PERSON] , тому витрачені кошти на її навчання спростовують факт використання коштів не в інтересах сім`ї та підтверджують факт використання грошових коштів в інтересах сім`ї. Крім того, суд бере до уваги посилання відповідача за первісним позовом, що грошові кошти на розрахунки оплати оренди квартири, комунальних платежів, покупка їжі, побутової техніки, одягу, оплата навчання доньки, належне технічне утримання автомобілів також використовувались в інтересах сім`ї. Щодо вимог про визнання права користування будинком. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачу за первісним позовом на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 31.01.2020 року посвідченого Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу. Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу за первісним позовом на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру нерухомого майна. Позивач за первісним позовом зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Конституція України гарантує як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною третьою статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга, четверта статті 3 СК України. Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно зі статтею 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У цій справі спір виник щодо вселення до будинку колишнього члена сім`ї власника будинку (дружини) та зобов`язання не чинити їй та дитині перешкоди у користуванні будинком. Отже, необхідно вирішити питання про співвідношення і застосування статей 391, 395, 405, 406 ЦК України та статей 64, 150 та 156 ЖК України. Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. У постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, провадження № 14-64цс20, Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо застосування норм права щодо припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житла. Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків, що аналіз норм статей 150, 156, 162 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за умови, що така особа є членом сім`ї власника житлового приміщення, власник житлового приміщення надавав згоду на вселення такої особи, як члена сім`ї. Будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. При розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (пункт 1 статті 18 Конвенції про права дитини). У принципі 2 Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини 3 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. З огляду на аналіз зазначених норм та практику Європейського суду з прав людини, у рішеннях стосовно дітей їхні найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. До суду не надано доказів вчинення відповідачем за первісним позовом перешкод у користуванні житлом неповнолітньому сину [PERSON] , проте встановивши, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , та власником будинку [ADDRESS] , малолітній [PERSON] був вселений у вище зазначений будинок у встановленому законом порядку, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод [PERSON] з боку [PERSON] у користуванні будинком шляхом вселення туди [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] про її вселення у будинок та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні будинком, суд приходить до таких висновків. З огляду на вищенаведені положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, у цій справі необхідно дослідити питання дотримання балансу між захистом права власності відповідача за первісним позовом та захистом права позивача за первісним позовом, як колишнього члена сім`ї на користування будинком, яка перестала користуватися ним після припинення шлюбних відносин з відповідачем за первісним позовом. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Загальні положення про право власності викладені у главі 23 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно з положеннями статті 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 ЖК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз приведених норм закону дає підстави для висновку про те, що право користування жилим приміщенням, що належить громадянинові на праві власності, нарівні з власником виникає у членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. На даний час між [PERSON] та [PERSON] припинені шлюбні відносини. [PERSON] подано позовну заяву про поділ майна подружжя та розірвання шлюбу. Тому право користування спірним будинком у позивача за первісним позовом виникло не з підстав, передбачених статтею 405 ЦК України і статті 156 ЖК України, а на підставі сервітуту (статті395,397,403 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Згідно приписів пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 734/387/15-ц, постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 320/6081/16, від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17, від 06 березня 2019 року у справі № 319/1589/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 243/9627/16-ц, у справі № 472/1123/19 від 29.07.2020. З огляду на викладене, [PERSON] користувалась спірним жилим приміщенням зі згоди [PERSON] під час дії сервітуту, та такі обставини, які були підставою для встановлення сервітуту, припинились. Для оцінки правомірності втручання у право [PERSON] на користування будинком та право власника будинка [PERSON] на здійснення права власності, суд бере до уваги встановлені конкретні обставини справи та оцінює законність втручання; легітимну мету (виправданість втручання загальним інтересом); дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою, тобто необхідність в демократичному суспільстві. Судом встановлено, що місце проживання позивача за первісним позовом зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Також, судом встановлено, що Позивачу на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивач за первісним позовом надала до суду акт від 01.04.2024 року з якого вбачається, що вона мешкає з 26.11.2023 по теперішній час у буд. [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Тобто, [PERSON] не надала належних доказів та не довела, що неможливість користування спірним будинком, який на праві власності належить [PERSON] , становить для неї індивідуальний та надмірний тягар, у неї відсутнє інше житло, будинок був єдиним її та дитини житлом, вона не має можливості наймати житло, а її потреба разом з дитиною у користуванні будинком, яким вона користувалася у зв`язку з проживанням однією сім`єю з відповідачем за первісним позовом, зумовлена гострою соціальною необхідністю. У даній справі інтереси [PERSON] , як власника житла та користувача цього житла, перевищують інтереси колишнього члена сім`ї [PERSON] , в якої припинилися правові підстави користування чужим майном, та яка, забезпечена іншим житловим приміщенням. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині усунення перешкод у користуванні спірним будинком шляхом вселення туди [PERSON] . Судові витрати Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, визнання відповідачем за первісним позовом позовної вимоги про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті слід стягнути з відповідача за первісним позовом 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% компенсувати первісному позивачу за рахунок Державного бюджету України. Відповідно до ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким, чином суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2023 року у справі № 212/4159/23.

Outcome: partial