Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Адвокат Андріяш Н.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно та було заведено спадкову справу № 13/2019. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , який належним чином прийняв спадщину є його матір [PERSON] . До складу спадщини увійшли права на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Струмівка, Луцький район, Волинська область. Вказана земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 19.06.2007 № 16-9 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян». За життя [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту про право власності на земельну ділянку, проте завершити процедуру приватизації за життя [PERSON] не встиг. Оскільки вона не надала нотаріусу документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Струмівка, Луцький район, Волинська область. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Струмівка Підгайцівської сільської ради Луцького району, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно з рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 19.06.2007 № 16-9 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян». Ухвалою судді від 12.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило. 23.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та електронного листа. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Ч.1 ст.15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.3 ст.3 ЦК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, спадкоємцем, який у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є позивач [PERSON] - матір [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , позивач [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 60). Із витягу з рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинеської області № 16-9 від 19.06.2007, випливає, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] фактично спадщину прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 3487 виданою 25.10.2019 Підгайцівською сільською радою (а.с. 58). 04.11.2019 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гаврилюк М.В. заведено спадкову справу № 13/2019 до майна померлого18.06.2019 [PERSON] . Спадкова справа заведена за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини за законом, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області. Син померлого [PERSON] [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовився про, що подав до нотаріуса відповідну заяву (а.с. 70). 19.09.2024 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,10 га розташовану у с. Струмівка Луцького району Волинської області, яка була передана її сину [PERSON] відповідно до рішення Підгайцівської сільської ради від 16.06.2007 № 16-9 «Про передачу земельних ділянок у власність». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.09.2024, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, який підтверджує право власності померлого на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за життя [PERSON] , рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинеської області № 16-9 від 19.06.2007 передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно з пунктом «г» частини першої ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно ст. 118 ЗК України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2021 у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. За наведених обставин судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя отримав у власність земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, виготовив технічну документацію із землеустрою, однак не завершив процедуру приватизації, а тому позивач [PERSON] має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити.

Outcome: approved