Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ «ФК Профіт Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 04.10.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С20.190.75430 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становив 5 000,00 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № С20.190.75430, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 19.12.2023 року становить 19 159,60 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6 500,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 12 659,60 грн. Окрім того, 09.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С613.004264.18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становив 5 000,00 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором С613.004264.18-980, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 19.12.2023 року становить 15 663,44 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом -6 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9 663,44 грн. Представник позивача зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набули права вимоги за вищевказаними кредитними договорами, тому звернулись до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 04.10.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С20.190.75430 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становив 5 000,00 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних. 09.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С613.004264.18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становив 5 000,00 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В порушення вимог кредитного договору відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості. Положеннями ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно умов якого ТОВ «Оптіма факторинг» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитними договорами № С20.190.75430 від 04.10.2017 року та № С613.004264.18-980 від 09.10.2018 року. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитними договорами № С20.190.75430 від 04.10.2017 року та № С613.004264.18-980 від 09.10.2018 року. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № С20.190.75430, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 19.12.2023 року становить 19 159,60 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6 500,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 12 659,60 грн. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором С613.004264.18-980, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 19.12.2023 року становить 15 663,44 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом -6 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9 663,44 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 000,00 грн. є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved