Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37393,86 та грн.. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідач взяв на себе зобов`язання за кредитним договором, проте не виконав їх у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2019 року між [PERSON] та АТ "Ідея Банк" (первісний кредитор) було укладено кредитний договір № Z75.00300.004966713 ( далі - Договір), відповідно до якого АТ "Ідея Банк" надало відповідачу кредит для власних потреб в сумі 18000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою річних і щомісячних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 %. Строк кредитування становить 36 місяців. Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] було власноруч підписано паспорт споживчого кредиту та ознайомлено з графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Первісний кредитор АТ "Ідея Банк" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № Z75.00300.004966713 від 27 лютого 2019 року та видав [PERSON] кредитні кошти в сумі 18000,00 грн шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 та №2 про видачу кредиту від 27 лютого 2019 року. Крім того, перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою з особового рахунку за період 27.02.2019 року по 13.02.2020 року. Згідно умов договору про добровільне страхування життя № Z75.00300.004966713 від 27 лютого 2019 року, укладеного між відповідачем та ПрАТ "Страхова Компанія "Уніка життя", розмір страхового платежу, який підлягає для сплати одноразово, становить 2482,76 грн. Перерахування страхових платежів здійснюється через транзитний рахунок відкритий у АТ "Ідея Банк". 25 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" було укладено договір факторингу №01.02-31/23 у відповідності до умов якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", а ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Рішенням єдиного учасника ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" № 1 від 25.03.2024 змінено назву ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (попередня назва - "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37\~393,86 грн, з яких: 13548,63 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4337,73 грн - сума заборгованості за відсотками, 19507 грн - заборгованість за комісіями. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № Z75.00300.004966713 від 27 лютого 2019 року, станом на 25 липня 2023 року сума заборгованості відповідача перед ТОВ "СВЕА ФІНАНС" складає 37\~393,86 грн., з яких : 13548,63 грн - заборгованість за основним боргом; 4337,73 грн - заборгованість за основними та несплаченими відсотками, 19507,50 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "СВЕА ФІНАНС", ні на рахунки первісного кредитора. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості за тілом кредита та процентами. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита у розмірі 13548,63 грн., процентами у розмірі 4337,73 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, банк просить стягнути з відповідача 19507,50 грн. заборгованості за комісією. Відповідно до п. 1.10 кредитного договору № Z75.00300.004966713 від 27 лютого 2019 року, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Обслуговування кредиту банком включає в себе: 1) надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку; 2) надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; 3) опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Згідно з вимогами частини 2\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 2\~ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Нікчемний правочин (частина друга\~статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення /припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 у справі №359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговуванняк редиту (розрахунково касове обслуговування),то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (постанова Верховного Суду від 06 листопада 2023 року справа № 204/224/21) У п. 4.2 Паспорту споживчого кредиту встановлено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,70% щомісячно від початкової суми кредиту. Таким чином, кредитним договором №Z75.00300.004966713 від 27.02.2019 року позивач встановив щомісячну плату за обслуговування кредиту банком (комісію). З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та\~ [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності конкретного переліку послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення заборгованості за іншими процентними платежами за кредитним договором № Z75.00300.004966713 від 27 лютого 2019 року у розмірі 19507,50 грн. є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Таким чином, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору станом на 25 липня 2023 року у загальному розмірі 17886,36 грн., у тому числі: за тілом кредита у розмірі 13548,63 грн., процентами у розмірі 4337,73 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1157,90 грн.

Outcome: partial