Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, [INFO] помер її батько- [PERSON] відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 22.03.2005 року, виданого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1-390 мати позивачки- [PERSON] , є спадкоємцем майна після свого чоловіка- [PERSON] . До складу спадкового майна входить: -земельна частка (пай) в землі, що перебувала в колективній власності СС «Тростянець» Полтавського району та області, розміром 2,11 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому на підставі сертифікату ПЛ № 0138459, виданого Полтавською райдержадміністрацією 04.03.1997 року; -майновий пай в пайовому фонді СС «Тростянець» Полтавського району та області реорганізованого в СТОВ «Спілка селян «Тростянець» Полтавського району та області, що визначений в розмірі 3049,00 грн., у тому числі обігові засоби- 996,00 грн., що належав померлому на підставі свідоцтва ПО [NUMBER] , виданого Тростянецькою сільською радою 09.07.2001 року. [PERSON] померла [INFO] померла. За життя остання 25.03.2008 року склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області та відповідно до якого все належне їй майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] та [PERSON] . На час відкриття спадщини із спадкоємців лише [PERSON] проживала разом із спадкодавцем- [PERSON] . На підставі поданих нею та [PERSON] до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини 07.08.2012 року було відкрито спадкову справу № 475/2012. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини, в тому числі і від [PERSON] , до Полтавської районної державної нотаріальної контори не надходило. Отже, вважає, що [PERSON] є таким, що не прийняв спадщини після [PERSON] (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Після [PERSON] відкрилася спадщина і на земельну частку (пай), яка належала померлому [INFO] її чоловікові та батькові позивачки- [PERSON] відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0138459, зареєстрованого 04.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 232, після смерті якого [PERSON] прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.03.2005 року, але юридично не оформила. У вказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0138459 від 04.03.1997 року зазначено, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА № 939712. Для оформлення права на спадщину за заповітом після смерті матері, що складається з права на отримання земельної частки (паю) площею 2,11 умовних кадастрових гектарів, [PERSON] звернулася із заявою до Полтавської районної державної нотаріальної контори, але постановою від 20.10.2023 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,11 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району та області, через відсутність правовстановлюючого документа. Враховуючи вище викладене, уточнивши вимоги, просить визнати за нею як за спадкоємицею за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 2,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності Спілки селян «Тростянець» Полтавського району Полтавської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0138459, який виданий 04.03.1997 року на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року № 119. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.12.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] причини неявки не повідомили. Представник третьої особи- Полтавської районної державної нотаріальної контори надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та не з`явилися в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надавали, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~(до\~шлюбу-\~ [PERSON] )\~є дочкою [PERSON] та [PERSON] , підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2009 року (а.с. 14). Батько позивачки- [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії - [NUMBER] від 23.09.2004 року (а.с. 17) [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2005 року, мала право на земельну частку (пай) в землі, що перебувала в колективній власності СС «Тростянець», що належало померлому [PERSON] (а.с. 15). У сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0138459 від 04.03.1997 року зазначено, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСА № 939712 (а.с. 16). Мати позивачки- [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2012 року (а.с. 18). За життя остання 25.03.2008 року склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області та відповідно до якого все належне їй майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем- [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району № 738 від 02.03.2021 року (а.с. 19). Спадкоємиця за законом- [PERSON] та [PERSON] , яка спадкоємиця за заповітом, подали заяви до Полтавської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 65, 69), на підставі яких 07.08.2012 року було відкрито спадкову справу № 475/2012 (а.с. 22). Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини, в тому числі і від [PERSON] , до Полтавської районної державної нотаріальної контори не надходило, що підтверджується наданою суду копією вищевказаної спадкової справи (а.с. 65-69). Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень\~Земельного кодексу\~України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В даному випадку, відповідно до заповіту спадщина належить [PERSON] з часу відкриття спадщини. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що [PERSON] не може реалізувати своє право на оформлення спадщину, зареєструвати таке право, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права на частку у праві на земельну ділянку (пай). Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

Outcome: approved