Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

03.10.2024 року позивач [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування позову позивачка вказує, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2003. 27.02.2023 шлюб між батьками був розірваний на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. До повноліття позивача, відповідач сплачував аліменти, з 22.09.2024 виплата аліментів була припинена. Не одружена та не працює, наразі позивач навчається на другому курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституті права та міжнародно-правових відносин Університету митної справи та фінансів. Термін навчання з 11.08.2023 до 30.06.2007. У зв`язку із чим потребує матеріальної підтримки. Відсутність матеріального утримання у зв`язку з навчанням на денній формі, ставить її в скрутне становище. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період її навчання не надає, хоча має таку можливість. Відповідач офіційно є фізичною особою-підприємцем і отримує стабільний дохід в розмірі 25000,00 грн, тому змозі надавати матеріальну допомогу під час навчання. Мати позивача працює в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР і отримує заробітну плату в розмірі 18000,00 грн та надає їй матеріальну допомогу в добровільному порядку, але її недостатньо. У зв`язку із чим вона звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Свої заперечення мотивував тим, що позовні вимоги визнає частково та просить встановити аліменти до стягнення у твердому грошовому у розмірі 2500,00 грн на місяць на час навчання, виходячи з наступного. Зазначена в позовній заяві інформація про те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем та отримує стабільний дохід в розмірі 25000,00 грн є нічим іншим як припущенням позивача. Відповідач вказує на те, що він дійсно є фізичною особою-підприємцем, але останній рік не отримує прибуток зі своєї господарської діяльності, що підтверджується довідкою про обіги. За останні два роки у відповідача відбулось значне погіршення стану здоров`я, що впливає на можливість нормально працювати та отримувати належний рівень доходів. Відповідачем постійно здійснюються витрати на придбання ліків. Через складні фінансові обставини позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Накопичились борги за комунальні послуги. Цивільна дружина відповідача не працює, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою. Оскільки позивач та відповідач не спілкуються, останньому взагалі не відомо де із ким мешкає його донька. Доказів того, що позивач проживає разом з матір`ю матеріали справи не містять. На підставі вищевикладеного. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог, оскільки його доходу не вистачає навіть на першочергові потреби. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Калашникова В.С. позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів з відповідача у розмірі частини на час навчання позивачки. Відповідач має дохід, розмір якого вони не можуть довести, земельну ділянку, тому вважають, що він може платити аліменти в розмірі 1/4 частини середенього заробітку по місту. Представник відповідача [PERSON] адвокат Олійник Є.О. не заперечувала щодо стягнення аліментів, не погоджувалася на частину. Суду пояснила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2500,00 грн щомісяця, він є підприємцем, дохід не отримує, землю в оренду не здає, потребує лікування, несе витрати за опдлату комунальних послуг за себе та позивачку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судової справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки № 31/12 від 11.09.2024 [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституті права та міжнародно-правових відносин Університету митної справи та фінансів. Термін навчання в Університеті за освітнім ступенем «Бакалавр» до 30.06.2027 (а.с.7). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивачем доведено, що відповідач є її батьком, остання набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, однак позивачем не надано доказів про доходи відповідача на підтвердження заявлених позовних вимог, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає частковому задоволенню. Крім того, суд зауважує, що позивач зареєстрована за однією адресою з відповідачем. В добровільному порядку плату\~за\~отримані\~послуги не\~здійснює, відповідач несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг самостійно. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня донька навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням. Разом з тим, судом враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження можливості сплати аліментів відповідачем на її утримання в заявленому розмірі. З врахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи з засад розумності та справедливості, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. За таких обставин вимога про стягнення аліментів на повнолітню доньку підлягає частковому задоволенню. Стаття 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial