Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, який було визначено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2019 (справа №274/4920/18) та призначити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2019, також було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 18.09.2018 та до досягнення дитиною повноліття. Позивач не відмовляється сплачувати аліменти, заборгованості з їх сплати не має, однак розмір аліментів, які він сплачує ставлять його у скрутне становище. 28.12.2023 позивач зареєстрував шлюб, у якому [INFO] у нього народилася дитина. Дружина позивача перебуває у декретній відпустці, доходу, окрім соціальної допомоги 860,00 грн не має. Заробітна плата позивача становить 20-25 тисяч гривень без відрахування аліментів та податків. У зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану просить зміни розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу). Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 27.11.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були ним усунені 04.12.2024. Ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 16.01.2025 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду. 27.01.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача. Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивачем не доведено погіршення його матеріального стану, а народження другої дитини та укладення шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. За приписами ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Як вбачається з поданого до суду представником відповідача відзиву на позов, останній подано після закінчення встановленого строку на його подання з одночасним зверненням із заявою про продовження строку для подання відзиву на позов. З метою забезпечення конституційного права особи на доступ до суду, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийняти до розгляду відзив на позовну заяву, отриманий судом 27.01.2025. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК Українинеявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28.05.2021 у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування ст. 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану». При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуваннюпідлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 24.01.2019, справа № 274/4920/18 позов [PERSON] задоволено. Шлюб між [PERSON] та Самохвал, зареєстрований 12.07.2013 Виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~11, розірвано. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 18.09.2018\~та до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », після укладення шлюбу 12.06.2019, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] 28.12.2023 уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] записані батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] у травні 2024 отримала 3114,28 грн допомоги по вагітності та пологах непрацюючим жінкам та з серпня 2024 отримує 860,00 грн щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, що підтверджується довідками УПСЗН Бердичівської РДА Житомирської області № № 1428, 1419 від 30.08.2024. Довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 23.08.2024 за № 01-4/948 підтверджується, що [PERSON] сержант служби цивільного захисту, займає посаду пожежний-рятувальник, отримує грошове забезпечення, за період з лютого 2024 по липень 2024 отримав 162778,52 грн, з яких утримано аліментів на суму 40084,24 грн. Зазначене свідчить про те, що сімейний стан позивача змінився. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин. По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо). По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів. Звертаючись до суду з цим позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів позивач вказував на те, що в нього змінився сімейний стан, оскільки у нього на утриманні знаходиться дружина та дитина та вважає, що для забезпечення потреб всіх своїх дітей доцільним є зменшити розмір аліментів. Однак, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан погіршився, порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. З матеріалів справи не вбачається, що доходи позивача із того часу зменшилися. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини сторін, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще однієї дитини в іншому шлюбі, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] та суперечитиме її інтересам. Лише зміна сімейного стану платника аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини, порівняно з іншою. Під час розгляду справи було встановлено, що позивач працевлаштований, отримує грошове забезпечення. Таким чином, позивачем не доведено, що він не має можливості сплачувати аліменти, визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2019 у справі № 274/4920/18 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача, зокрема останнім не надано суду доказів щодо зміни розміру його доходів у бік погіршення. Суд також ураховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Отже, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , що стягується за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2019 (справа № 274/4920/18), відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще дитину та уклав шлюб, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки [PERSON] , [INFO] та суперечитиме її інтересам. V.Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed