Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] являється [PERSON] , але у свідоцтві про народження він був записаний зі слів матері, як [PERSON] . За життя [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою, приймав участь у її вихованні, коли вона народилась, забирав її та [PERSON] з полового будинку. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] та [PERSON] проживали разом як одна сім`я без реєстрації шлюбу. Опікуном [PERSON] було призначено його (позивача). Встановлення факту батьківства, а саме факт того, що батьком [PERSON] є [PERSON] , неообхідно для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . Тому просив встановити факт, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису № 45 від 4 вересня 2007 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши відомості про батька [PERSON] . Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 04 жовтня 2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона зазначила, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним братом її батька. Починаючи з дитинства і протягом усього часу та до смерті [PERSON] вона (свідок) часто бачилась та спілкувалась із своїм дядьком, оскільки проживали в одному селі по сусідству в селищі Клавдієво-Тарасове Бучанського району Київської області. Протягом усього часу, скільки знала свого дядька, він зловживав спиртними напоями та вів безпорадний спосіб життя, він заходив в тривалі і тяжкі запої, з яких не міг вийти самостійно та дати собі раду, з вказаних причин він лікувався в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2, перебував в реанімації або лікувався в умовах стаціонару. [PERSON] за весь час спілкування ніколи не казав, що у нього є дитина. У нього було багато жінок, з якими він періодично проживав, та у яких були власні діти. Коли він заходив в запої, він повертався та жив у своєї матері [PERSON] , з якою мова про дітей дядька також ніколи не йшла. Похованням дядька займались її (свідка) родичі, опікун та сама [PERSON] , якій вже було 16 років, знали про факт його смерті і організацію поховання, але на похованні були відсутні та жодної участі в цьому не приймали. В судовому засіданні позивач та представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , представник третьої особи Шандренко Н.Й. позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі. Бородянський відділ РАЦСу у Бучанському районі Київської області свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача, представника неповнолітньої дитини, представника третьої особи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що 04 вересня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 45, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 04 вересня 2007 року Виконкомом Клавдієво-Тарасівською селищною радою Бородянського району Київської області. Батьками дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с.12,13/. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] /а.с.14/. Згідно актового запису № 52 від 24 січня 2023 року, складеного Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області ЦМЮ МЮ (м.Київ), [PERSON] помер [INFO] /а.с.56/. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 03 липня 2023 року вбачається, що [PERSON] до 05 лютого 2014 року дійсно проживала з [PERSON] /а.с.16/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з покійною [PERSON] була знайома, вона з нею постійно спілкувалась, ходили в гості до один одного. З 2003 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом в [ADDRESS] . [PERSON] завагітніла, але хлопчик народився мертвим. Потім, у серпні 2007 року, у [PERSON] народилась [PERSON] , [PERSON] забирав [PERSON] і дитину з пологового відділення. Вони разом купали дитину, разом святкували дні її народження, іноді батько забирав дитину із садочка. [PERSON] жив з [PERSON] , бо коли приходила до них у гості, то завжди його там бачила. Коли у [PERSON] були проблеми із здоров`ям, то був період, що вони всі проживали у батьків [PERSON] . [PERSON] говорив, що [PERSON] його донечка. У 2014 році померла [PERSON] і [PERSON] почала проживати у позивача. [PERSON] дуже любила [PERSON] , гралася з ним, [PERSON] хотів спілкуватися з дитиною, також любив її, крім [PERSON] у нього дітей більше не було. [PERSON] [PERSON] весь час визнавав себе батьком дитини, дарував їй подарунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її батьком, з 2006 року її тітка [PERSON] почала проживала з [PERSON] , вона проживала з ним до вагітності, під час вагітності і після пологів, [PERSON] дуже чекав дитину, разом з нею (свідком) вибирав ім`я дитини, радів коли дитина народилася. Приблизно у 2009 -2010 роках [PERSON] напився, побив меблі і [PERSON] його вигнала, були примирення на короткі терміни. Покійні батьки [PERSON] також визнавали [PERSON] як свою онуку. Коли вона (свідок) гуляла з [PERSON] , то [PERSON] [PERSON] підходив до них, називав її " [PERSON] , доця". [PERSON] забирав [PERSON] і [PERSON] з пологового відділення, вона (свідок) чекала їх удома. [PERSON] жив у гуртожитку разом з [PERSON] , там у нього були його речі, вони разом купували побутову техніку. Після народження [PERSON] , [PERSON] гуляв з нею, купав її, вкладав спати, він дуже її любив, купував їй одяг, смаколики, іграшки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] є її кумою, вона (свідок) хрестила її доньку [PERSON] , вони з [PERSON] проживали через стінку в гуртожитку по [ADDRESS] . До її (свідка) співмешканця приходив [PERSON] , так вони із [PERSON] познайомились. З 2003 року вони почали разом проживати у гуртожитку, там були його речі, він робив ремонти у кімнаті, разом купували побутову техніку, вони були як повноцінна сім`я. Приблизно у 2004 році у них народився хлопчик, але родився мертвим. Потім у 2007 році народилася [PERSON] , [PERSON] забирав [PERSON] і дитину з роддому, навіть купив книжку і вибирав їй ім`я, вони разом купали дитину, він гуляв з дитиною, купував подарунки дитині, забирав дитину із садочка. Так як у гуртожитку було холодно, і була маленька дитина, вони на якийсь час переїхали проживати до батьків [PERSON] . У 2013 році [PERSON] почала сильно хворіти і її брат забрав до себе, а у 2014 році [PERSON] померла. Батьки [PERSON] [PERSON] відносились до дитини нормально, приїзджали у гуртожиток на свята. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрованим не був, [PERSON] отримувала кошти як мати одиначка. [PERSON] дуже любив дочку, він говорив, що то його донечка. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним в судовому засіданні спільне проживання матері дитини [PERSON] - [PERSON] з [PERSON] як до народження дитини, так і після, спільне утримання та виховання ними дитини, визнання померлим за життя цієї дитини як дочки, а тому визнає за необхідне позов задовольнити та встановити, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] в смт.Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області та зобов`язати Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 45 про народження [INFO] [PERSON] , складеного 4 вересня 2007 року виконавчим комітетом Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області, де вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved