Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Короткий зміст позову. 16.09.2024 року [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до повнолітнього сина [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання щомісячно в розмірі частини всіх видів його доходу, починаючи з дня подання позову та до вічно. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , є непрацездатною, інвалід ІІІ групи. Зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Є внутрішньо переміщеною особою від збройної агресії РФ, тому фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980 грн. Має захворювання, лікування яких коштує дорого, а отриманої нею пенсії не вистачає навіть на ліки та їжу, комунальні послуги. Тому вона потребує матеріальної допомоги. [PERSON] була одружена, але чоловік [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , від виховання якого вона не ухилялася, батьківських прав не позбавлялася. Син [PERSON] працездатний, раніше працював у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», отримує пенсію, тому може сплачувати аліменти на утримання матері. Проте не надає добровільно допомогу матері. За таких обставин [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх прав. Рух справи. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.09.2024 року справу за позовом [PERSON] направлено до Крюківського районного суду м. Кременчука за підсудністю на підставі ч.1 ст.28 ЦПК України. (а.с.43). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням позивача витребувано докази, а саме: 1) у Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» довідку про доходи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; 2) у Покровської ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області відомості про доходи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . (а.с.48-49). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2024 року визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача [PERSON] . Відкладено судове засідання. Постановлено наступне судове засідання провести в режимі відеоконференції із Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№23), де перебуває відповідач (а.с. 74). Позиція учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що проживала у м. Мар`їнка Донецької області. На теперішній час у зв`язку зі збройною агресією РФ, вона є ВПО, проживає в орендованому житлі за адресою : [ADDRESS] . Є інвалідом ІІІ групи, особа похилого віку, непрацездатна. Вдова. Мала двох дітей, які на теперішній час набули повноліття: доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Донька теж ВПО, самостійно виховує двох малолітніх дітей, проживає окремо, точна її адреса проживання не відома. Син проживав з нею, працював, отримує пенсію, раніше допомагав їй, проте на теперішній час утримується в установі попереднього ув`язнення. Тому вона залишилася одна у м. Кременчуці, в орендованому житлі, а її пенсії недостатньо, щоб оплатити комунальні послуги, придбати ліки та їжу. Оформити субсидію на комунальні послуги в орендованому житлі вона не має можливості. Отже потребує допомоги сина. З доньки стягувати аліменти на своє утримання вона не бажає, оскільки донька має утримувати своїх дітей та теж не має доходів. Представник позивача адвокат Бєжанова К.І. просила задовольнити позов з наведених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Стверджував, що отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, тому бажає допомагати своїй матері, оскільки вона опинилася в скрутному матеріальному положенні. Не має можливості подати докази на підтвердження наявності у нього інвалідності та доходу, оскільки утримується під вартою в установі попереднього ув`язнення. Обставини встановлені судом, мотиви ухваленого рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріалів справи, суд установив наступне. [PERSON] народилася [INFO] , тобто повних 63 року. Має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Що підтверджено паспортом громадянина України на її ім`я [NUMBER] , виданим 20.02.2001 року Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області (а.с.11-13); довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2022 року №1631-5001980773 (а.с.18). [PERSON] подала квитанції про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок на [PERSON] . Вартість комунальних послуг у опалювальний сезон 2023-2024 роки дорівнює близько розміру її пенсії, у міжопалювальний сезон - дорівнює близько 30% від її пенсії. (а.с.22-30). [PERSON] - інвалід ІІІ групи безстроково, що підтверджено копією довідки АВ№0613145 міжрайонної медико-соціальної експертної комісії м. Волноваха Донецької області. Протипоказана фізична праця, переохолодження. (а.с. 16-17). Пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Донецькій області (м. Курахове), отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2760 грн. з вересня 2023 року по лютий 2024 року, 2980 грн. з березня 2024 року по серпень 2024 року, що підтверджено довідкою про доходи №1020 5208 9700 2056 (а.с.19). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 27.02.2025 року відсутні відомості про наявність у [PERSON] права власності на нерухоме майно. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є непрацездатною особою, потребує матеріальної допомоги. [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 20.09.1984 року Мар`їнським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис №123. (а.с.39). [PERSON] у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 09.07.2024 року за №12024170000000525, обвинувачується за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід тримання під вартою, справа №524/11251/24 розглядається Автозаводським районним судом м. Кременчука. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.01.2025 року у справі №537/4837/24, провадження №2/524/1940/25, ухвалено розірвати шлюб [PERSON] з [PERSON] , зареєстрований 29.06.2011 року у Відділі ДРАЦС Мар`їнського РУЮ у Донецькій області, актовий запис №64. Судовим наказом Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.09.2024 року у справі №237/3704/24, провадження №2-н/237/193/24, наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2024 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Суду не подані докази про доходи та стан здоров`я відповідача [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). З указаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Такий правовий висновок надав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження №61-2386сво19, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.11.2020 року у справі №757/52096/18, провадження №61-9640св20. У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. З урахуванням вказаного, у справі, що переглядається, суд встановивши обставини справи й застосувавши норми матеріального права, дійшов висновку про те, що позивач є особою похилого віку, 1961 року народження, є непрацездатною, внутрішньо-переміщена особа, яка зареєстрована у м. Кременчук в орендованому житлі й власного житла не має, має лише єдиний дохід - пенсію у розмірі 2980,00 грн, яка виходячи з її стану здоров`я, умов проживання, очевидно не може задовольнити її життєві потреби, а тому безумовно має необхідність у матеріальній допомозі. Разом з тим відповідач, який є сином позивача, є особою молодого віку, працездатний, розлучений, має на утриманні дитину, який проживає окремо з матір`ю. Судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну мати. Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для задоволення позову, якщо, на думку суду, позиція відповідача порушує права чи охоронювані законом інтереси третіх осіб, зокрема його дитини, яку він також має утримувати, чи можливо потерпілих у кримінальному провадженні, в разі подання ними цивільного позву про відшкодування шкоди, Держави - в разі понесення витрат на лікування потерпілих. Більш того при визначенні розміру аліментів, який необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на утримання матері, суд враховує, що сама позивач [PERSON] в судовому засіданні визнала, що має ще повнолітню доньку, до якої позов не пред`являла, але вона теж має обов`язок утримувати непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання, як непрацездатної матері, що потребує матеріальної допомоги. Проте при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути, суд вважає за необхідне врахувати, що у [PERSON] двоє повнолітніх дітей, які мають обов`язок її утримувати, разом з тим вказаний позивачем відповідач [PERSON] має ще дитину, на утримання якого судовим наказом з нього стягнуто аліменти, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, попередньо утримується під вартою. При цьому за правовою позицією ВС, обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини від його доходів щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду 16.09.2024 року і довічно. Отже, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з повнолітнього сина аліментів на її утримання. На підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Outcome: partial