Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

адвокат Заяць В.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23 травня 2020 року виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 3. Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останніх двох років стосунки між сторонами розладились, зникли взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життя та своїми інтересами, тобто сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Зазначає, що у шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з відповідачем. Оскільки фактично сім`я [PERSON] припинила своє існування, примирення між ними неможливе, тому просить позов задовольнити.\~\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду від 16 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] адвоката Заяця Василя Івановича до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом строку для примирення. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року провадження у справі поновлено у зв`язку із закінчення визначеного судом строку для примирення; призначено справу до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Заяць В.І. не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи без їх участі та просив задовольнити позовну заяву, а судові витрати з відповідача не стягувати.\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 23 травня 2020 року виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3. Як зазначено у позовній заяві, від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] .\~\~ Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, на даний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, тому строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 15 травня 2024 року позивачем сплачено 1 211,20 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, адвокат Заяць В.І., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved