Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

19.08.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 12.01.1991 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, фактичні шлюбні стосунки припинені ще у 2014 році. З цього часу припинили спілкування та мешкають в різних містах. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 року, цивільну справу № 208/8143/24 було розподілено судді Гречаній В.Г. Інформація в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо місця реєстрації [PERSON] - відсутня. Ухвалою суду від 02.09.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 19.09.2024 року, 12.12.2024 року та 17.01.2025 року позивач [PERSON] подала до суду заяви, просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений через оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнходження чи місце роботи якого невідоме, розміщене на сайті судової влади України. Також, ухвалою суду від 20.01.2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо відповідача: [PERSON] , [INFO] . 06.02.2025 року отримано відповідь від Міністерства соціальної політики України, станом на 05.02.2025 рік інформація щодо запитуваної особи відсутня. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. 12.01.1991 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис № 27. Позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 88. Докази підтримання шлюбних стосунків між сторонами в матеріалах справи відсутні. Позивач звернулася до суду з цим позовом з метою розірвання шлюбу. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. За ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частини 3, 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу. Як встановлено судом, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати\~шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги позиції сторін, суд вважає, що причини, які спонукають позивача \~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, в зв`язку з чим після розірвання шлюбу за нею зберігається її теперішнє прізвище. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом враховується що при зверненні із позовом [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 6 від 16.08.2024 року. Згідно до\~ст..\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат сума у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved