Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просила стягнути на її користь з відповідача, ТОВ «Відродження», орендну плату за користування земельною ділянкою за 2023-2024 рік у розмірі 32920,00 грн. Також просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,6470 га, розташованої на території Покровської селищної ради, кадастровий номер 1224255100:02:001:0642, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. \~ \~ \~ \~10.10.2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «Відродження» був укладений договір оренди земельної ділянки. Згідно умов договору за кожний рік використання землі Орендар нараховує Орендодавцю орендну плату; строк сплати орендної плати до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Згідно п. 4.3. договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Позивачка стверджує, що їй була нарахована та не виплачена орендна плата за 2023-2024 роки (з урахуванням податків) в загальному розмірі 32920,00 грн., хоча відповідач користувався її землею; посилається на ст. ст. 15, 20-22 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою суду від 13.12.2024 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судові\~засідання,\~призначені на\~15.01.2025 року та\~18.02.2025 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач жодних заяв, клопотань та відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 18.02.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником земельної ділянки площею 4,647 га, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району, кадастровий номер 1224255100:02:001:0642 (а. с. 4-5). 10.10.2017 року між [PERSON] (орендодавець) і ТОВ «Відродження» (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки , згідно п. 1.3. якого в оренду передається земельна ділянка площею 4,647 га, кадастровий номер 1224255100:02:001:0642 (а. с. 6-7). Договір укладений строком на 7 років (п. 3.1. договору), орендна плата за кожний рік використання землі становить 17039,75 грн., сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди (п. 4.1. договору). Згідно п. 4.3. договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04.12.2024 року гр. [PERSON] , в грудні 2023 року їй була нарахована орендна плата за надання ТОВ «Відродження» земельної ділянки в оренду. Сума нарахованого доходу 20447,21 грн, сума виплаченого доходу 0,00 грн., сума податку 3680,50 грн., сума військового збору 306,71 грн. (а. с. 10). Отже, згідно цих відомостей, до видачі на руки згідно договору оренди за 2023 рік [PERSON] повинна була отримати від ТОВ «Відродження» грошові кошти в розмірі 16460,00 грн. Однак ні у 2023, ні у 2024 році (згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04.12.2024 року, а. с. 10) нараховані грошові кошти виплачені відповідачем не були. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яку вона здає в оренду відповідачу на умовах, визначених договором. Суд встановив, що згідно умов договору орендна плата за 2023 рік повинна бути сплачена позивачу до 30 листопада 2023 року у розмірі 16460,00 грн. (з урахуванням індексації) до видачі на руки. Крім того, згідно умов договору орендна плата за 2024 рік повинна бути сплачена позивачу до 30 листопада 2024 року у розмірі 16460,00 грн. (з урахуванням індексації) до видачі на руки. Позивачка надала необхідні докази (відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору), що не отримала доходів від здавання в оренду земельної ділянки відповідачу за 2023-2024 роки у встановленому договором розмірі, оскільки такі доході були нараховані, однак не виплачені. Доказів протилежного матеріали справи не містять, оскільки відповідачем докази виконання зобов`язання по сплаті орендної плати за вказаний період не надано, як і не надано свого контррозрахунку. Таким чином, суд дійшов висновку, що в порушення договірних зобов`язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обґрунтування не виплатив позивачці орендну плату за 2023-2024 роки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved