Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

08 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до розпорядження №1276 Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який був уточнений. В обгрунтування зазначає, що у період часу з 01 квітня 2017 року по 27 квітня 2023 року він знаходився у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти». 27.04.2023 року наказом про припинення трудового договору №1/60у його було звільнено з підприємства за угодою сторін, згідно ч.1 ст.36 КЗпП України.Зазначає, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.05.2023 року проведено реєстрація змін до відомостей про юридичну особу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» , ЄДРПОУ: 40799891, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кларікс Рем 23», ЄДРПОУ: 40799891, адресу свого місця знаходження на: вул. Незалежності, буд.22, м. Яготин, Бориспільський район, Київська область. Вказані зміни та інші проведені на підставі рішення учасників ТОВ «Промислові ремонти» від 08.05.2023 року. 10.05.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (ЄДРПОУ:40799891) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кларікс Рем 23», ЄДРОУ:40799891, та відповідно адресу свого мешкання. До змін назви та свого місцезнаходження відбулася реорганізація боржника шляхом виділу з нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти», яка завершена 08.05.2023 року. 11.04.2023 Головою Комісії з виділу складено та посвідчено в нотаріальному порядку розподільчий баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (Ін код 40799891), у зв`язку з виділом Товаристваз обмеженою відповідальністю «Промислові-Ремонти», у якому визначено точний розмір та види активів і пасивів, що передаються. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові-Ремонти», ЄДРПОУ:45136133, є правонаступником по майновим і немайновим правам та обов`язкам ТОВ «Промислові Ремонти», ЄДРПОУ: 407999891, згідно з розподільчим балансом від 11.04.2023 року. Зазначає, що фактична заробітна плата за два місяці перед звільненням складає: лютий 2023 року - 0,00 грн., березень 2023 року 16421,00 грн. Кількість робочих днів у лютому 2023 року 20 р.д., березень 2023 року 23 р.д., взагалі 43 р.д. Кількість відпрацьованих годин у лютому 2023 року - 0, в березні 2023 184. Середньогодинна плата 89,25 грн. (16421 грн./184 год.) Середньомісячна заробітна плата становить -15351,00 грн. (89,25х (160 год. +184 год./2). Де: 89,25 грн. -середньогодинна зарплата, 160 норма робочого часу за лютий 2023 року, 184 норма робочого часу за березень 2023 року. Середньоденна заробітна плата становить 714,00 грн. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 28.04.2022 року по день подання позову 21.08.2023 року становить 82824,00 грн. (116 днів затримки х 714 грн. середньоденна зарплата). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. \~Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року задоволено клопотання позивача про заміну відповідача у справі на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові -ремонти», код ЄДРПОУ: 45136133, юридична адреса: вул. 49051, Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Слобожанський, буд.40-А. \~ \~ \~ \~Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Позивач [PERSON] з 01 квітня 2017 року по 27 квітня 2023 року знаходився у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (а.с.10-16 копія трудової книжки). Згідно расчетного листка за квітень 2023, долг підприємства ТОВ "Промремонти" перед [PERSON] на кінець місяця склав 30738,96 грн (а.с.18). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», ЄДРПОУ: 40799891, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кларікс Рем 23», ЄДРПОУ: 40799891, та відповідно адресу свого місце знаходження (а.с.23-24). До зміни назви та свого місцезнаходження відбулася реорганізація боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», ЄДРПОУ 40799891, шляхом виділу з нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові - ремонти», яка завершена 08 травня 2023 року. Згідно рішення №07/03 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», виділено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти»; передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти» всі пасиви і активи у вигляді частини майна, згідно розподільчого балансу, у якому не зазначені зобов`язання по трудовим відносинам (а.с.86). 11 квітня 2023 року Головою Комісії з виділу складено та посвідчено в нотаріальному порядку розподільчий баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», ЄДРПОУ: 40799891, у зв`язку з виділом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові - ремонти», в якому визначено точний розмір та види активів і пасивів, що передаються (а.с.87). 12 квітня 2023 року відбулась державна реєстрація, створеного в результаті виділення, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові-ремонти», ЄДРПОУ: 45136133 (а.с.83). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються нормами трудового законодавства. Відповідно до ст.43 Конституції України,\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу\~(ст.94 КЗпП України). Виплата заробітної плати працівнику - це обов`язок роботодавця. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 5 ст.97 КЗпП України передбачено, що аналогічно приписам ч.3 ст.15\~Закону «Про оплату праці», оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Вказані норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Частиною третьою статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що у структуру заробітної плати входять також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Частиною 1 ст.47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Положеннями частини 1 ст.83 КЗпП України, що відповідає змісту ч.1 ст.24\~Закону України\~"Про\~відпустки" визначено,\~що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. У Постанові Великої Палати ВС від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 зазначено, що належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає відповідальність, яка передбачена статтею 117 КЗпП України. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2020 року у справі №266/6853/18 (провадження №61-9549св19) зроблено висновок, що «згідно положень ст.ст.115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум». Щодо розміру невиплаченої позивачу при звільненні заробітної плати, суд погоджується із зазначеним в позовній заяві розрахунком, проведеним відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, згідно з яким середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, у даному випадку такою подією є звільнення позивача. Щодо вимог стягнення позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд вважає, що, оскільки позивачу не були виплачені всі належні йому суми у строки, зазначені в ст.116\~КЗпП\~України, то наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за час затримки його\~виплати визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 8 лютого 1995 року №100. Згідно з цією постановою, під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплати. Обчислення середньої заробітної плати при нарахуванні виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати (пункт 5 вказаного Порядку). \~ \~ \~ \~Згідно з\~даними\~Реєстру застрахованих\~осіб Державного\~реєстру загальнообов`язкового\~державного соціального\~страхування (індивідуальні\~відомості \~про застраховану\~особу \~ [PERSON] ), за останні 2 місяці перед звільненням, за лютий-березень 2023 року заробітна плата [PERSON] склала 16421,00 грн. (а.с.19 зворот) Кількість робочих днів у лютому 2023 року 20, березень 2023 року 23. Кількість відпрацьованих годин у лютому 2023 року - 0, у березні 2023 184. Середньогодинна плата 89,25 грн. (16421 грн./184 год.). Середньомісячна заробітна плата становить -15351,00 грн. (89,25х (160 год. +184 год./2), де: 89,25 грн. - середньогодинна зарплата, 160 норма робочого часу за лютий 2023 року, 184 норма робочого часу за березень 2023 року. Середньоденна заробітна плата становить -714,00 грн. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 28.04.2022 року по день подання позову 21.08.2023 року становить 82824,00 грн. (116 днів затримки х 714 грн. середньоденна зарплата). Частиною 3 ст.109 ЦК України передбачено, що юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Відповідно до ст.619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №910/2615/18 виснувала, що з огляду на положення\~статті 619 Цивільного кодексу України,\~кредитор може пред`явити вимогу в досудовому порядку або звернутися до суду з окремим позовом до субсидіарного боржника в порядку позовного провадження. У таких випадках субсидіарний боржник не є правонаступником основного боржника, а особою, яка є додатково відповідальною за зобов`язанням основного боржника в силу прямого припису закону. У разі коли первісний боржник зобов`язань перед кредитором за розподільчим балансом не передавав та залишається основним боржником за зобов`язаннями, щодо яких винесено судове рішення, стягувач не втрачає права та можливості звернення до особи, яку він вважає субсидіарним боржником, з окремим позовом. \~При розгляді справи про звернення кредитора з позовом до субсидіарного боржника останній може заперечувати проти суми заборгованості за зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до основного боржника, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі №904/5711/18 від 28 квітня 2023 року. Доводи позивача щодо наявності заборгованості та її розмір відповідачем не спростовано. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частин 1-4\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові-\~ремонти» несе\~відповідальність за зобов`язаннями Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Кларікс Рем\~23»\~щодо заборгованості\~по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] . \~ \~ \~ Зважаючи\~на те,\~що відповідач\~повідомлявся про\~перебування в\~провадженні суду\~даної справи,\~однак доказів\~виплати позивачу\~заборгованості із\~заробітної плати\~не надав, також взявши до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За частиною 2 вказаної статті, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Оскільки, як видно із письмових доказів, доданих до позову, заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, виникла більше ніж за один місяць, отже слід допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved