Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У лютому 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», в особі директора Соколова В.О., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.04.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. У квітні 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг, які постачає позивач. Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого, у останнього, за період з січня 2020 по грудень 2023 утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості з централізованого опалення - 32002,61 грн, заборгованості з постачання гарячої води - 1136,70 грн, суми заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 936,34 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2024 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. У поданому відзиві зазначено, що з позовними вимогами відповідач не погоджується, визнає тільки заборгованості за постачання гарячої води за період з січня 2020 по грудень 2023 в сумі 1136,70 грн. Позивачу було подано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2Л/19966 від 31.10.2019 на лічильник кількості теплоти та води Ultraheat T230 у складі теплообчислювача заводський № 68092278; перетворювача витрат DN 15 та підібрана пара термоперетворювачів. Позивачем було підписано Акт введення в експлуатацію вузла розподільчого обліку теплової енергії 20.10.2023 року. 19.11.2019 року відповідач уклав з ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» Договір №С5/76 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, умовами якого встановлено, що в квартирі встановлено лічильники гарячого водопостачання ГВП ЛК DN 15 № 2502769 та ГВП ЛК DN 15№ 2502365 . Зазначає, що позивач протиправно проводить нарахування плати за послуги без врахування показників квартирних лічильників тепла та гарячої води. Відповідач не користується послугами з централізованого опалення, лічильник показує нульове використання централізованого опалення та гарячої води і водовідведення. На підставі викладено просить відмовити в задоволені позовних вимог, крім вимоги про стягнення заборгованості за постачання гарячої води за період з січня 2020 по грудень 2023 в сумі 1136,70 грн. У листопаді 2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що індивідуальний засіб обліку теплової енергії - квартирний теплолічильник № 68092278 було взято на абонентський облік 03.12.2021 відповідно до поданої заяви від 30.11.2021 та доданих документів, у тому числі і свідоцтва про повірку від 31.10.2019. Відповідач посилаючись на те, що він не користується тепловою енергією не подавав показники встановленого теплолічильника, а тому нарахування за постачання теплової енергії відбувалось за показниками загальнобудикового лічильника. Зазначає, що враховуючи відсутність у відповідача затвердженого проекту на відключення від постачання теплової енергії, сторони зобов`язані дотримуватись норм діючого законодавства, що регулює порядок надання послуг із постачання теплової енергії. На підставі викладеного, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У лютому 2025 позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів, в яких зазначив, що на підставі поданих відповідачем показників в січні 2024 йому було здійснено перерахунок вартості послуги з постачання теплової енергії в сумі 1339,69 грн з урахуванням мінімального донарахування. Так само перерахунки відбувались на підставі поданих відповідачем показників в січні 2022 та квітні 2023. Також зазначив, що відповідачем визнано та добровільно сплачено борг за послугу із абонентського обслуговування в розмірі 936,34 грн. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 375595759 від 23.04.2024. 19.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Теплопостачсервіс» укладено договір № С5/76 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов?язується своєчасно своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 7 договору плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів україни від 21.07.2005 № 630. Згідно п. 11 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплат послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідач отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, між сторонами встановились фактичні договірні відносини. Так відповідачем не спростовано, що від вказаних послуг вона не відмовляється та фактично споживає їх. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» встановлено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до умов публічного договору приєднання про надання послуг з постачання гарячої води та публічного договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, розміщених на сайті ТОВ «Теплопостачсервіс» з 22.02.2022 плата виконавця послуг включає в тому числі плату за абонентське обслуговування, розмір якої визначається виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для уомунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21.08.2019 № 808, зі змінами внесеними згідно Постанови КМУ № 928 від 01.09.2021, держава регулює її граничний рівень, який з 01.12.2021 становить 35,19 грн, а з 01.01.2023 - 38,07 грн/місяць. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Згідно з ч. 6 ст. 19, ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 № 1198 передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з неналежною сплатою коштів за надані послуги, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з централізованого опалення та за послуги з постачання гарячої води, на яку позивачем нараховано інфляційні втрати, що підтверджується відповідним розрахунком. Відповідачем, обставини зазначені позивачем в позовній заяві, не спростовані належними та допустими доказами. Так, віповідачем не надано належного доказу на підтвердження того, що він дійсно надавав позивачу показники лічильників. Разом з цим, у поданих додаткових доказах, позивачем було уточнено раніше надані розрахунки заборгованості. Таким чином, з урахуванням уточнених розрахунків заборгованості у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період з січня 2020 по грудень 2023 за житлово-комунальні послуги із постачання теплової енергії в розмірі 31676,98 грн, суму заборгованості за житлово-комунальні послуги із постачання гарячої води в сумі 716,36 грн, інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 2627,27 грн, 3-х відсотків річних, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 914,35 грн, інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання грячої води в сумі 281,53 грн, 3-х відсотків річних, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води в сумі 95,25 грн. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за оплату за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved