Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 08.01.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", через свого представника Пилипчук А.С., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.02.2024-100003066, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень, на строк 42 дні, зі сплатою відсотків. Вказує, що товариство виконало свої умови кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 15.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 7920,00 гривень, з яких: тіло кредиту 4000,00 гривень, відсотки 3920,00 гривень. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 09.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24). У призначене судове засідання учасники судового провадження повторно не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.25, 28). Причин своєї неявки не повідомили. Представник позивача Пилипчук А.С. у позові просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.02.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.02.2024-100003066, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень, на строк 42 дні з дня його надання та зі сплатою відсотків (а.с.10-18). За змістом статей 526 та 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідачка, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 03.02.2024-100003036 від 03.02.2024 у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 7920,00 гривень з яких: тіло кредиту 4000,00 гривень, відсотки 3920,00 гривень (а.с.9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 7920,00 гривень. Окрім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved