Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.10.2021 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/3819/19 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Друга Кам?янська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування реєстраційних записів задоволено, визнано недійсним дарування земельної ділянки [ADDRESS] та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1221487200:04:057:0015. 06.02.2024 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги земельної ділянки [ADDRESS] , оскільки до складу вже сформованої земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером 1221487200:04:057:0015 увійшла значна частина земельної ділянки, яка йому належить, що унеможливлює в подальшому присвоєння кадастрового номера всій земельній ділянці. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовило [PERSON] у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги, оскільки рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі від 12.10.2021 №175/3819/19 стосується скасування державної реєстрації права власності, проведеної державним нотаріусом, а не скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної державним кадастровим реєстратором територіального органу Держгеокадастру. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву у повному обсязі з підстав, викладених у позові та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходили, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області також у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2021 року по справі №175/3819/19 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування реєстраційних записів задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,179 га, укладений 08 травня 2019 року між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений держаним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. за реєстровим №1-741. Визнано недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проведену 08 травня 2019 року державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 944932912214, та скасувати запис про право власності №31462993 на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проведену державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2023 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2021 року по справі №175/3819/19 залишено без змін. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, 03.01.2024 року реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,179 га, кадастровий номер 1221487200:04:057:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проведену 08 травня 2019 року державним нотаріусом Другої Кам?янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 944932912214, припинено та скасовано запис про право власності №31462993. 06.02.2024 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги земельної ділянки [ADDRESS] . Листом Ш-32/0-54/6-24 від 21.02.2024 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовило [PERSON] у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги, оскільки рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі від 12.10.2021 №175/3819/19 стосується скасування державної реєстрації права власності, проведеної державним нотаріусом, а не скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної державним кадастровим реєстратором територіального органу Держгеокадастру. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначені земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають реєстрації в Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Згідно ч. 1, 5 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону. Внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Відповідно до положень ст. 15 Закону «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в ч.2 ст.30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ст. 16 Закону «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не с підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці Відповідно до ст. 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; - ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Положеннями ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Суд звертає увагу на те, що позивачем в якості відповідача визначено [PERSON] , [PERSON] . При цьому судом встановлено, що приватно-правовий спір між учасниками земельних правовідносин щодо спірної земельної ділянки вже вирішений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, рішенням якого визнано недійсним договір дарування земельної ділянки та скасовано державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку. Дане рішення суду залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2023 року, а тому набрало законної сили та є обов`язковим до виконання. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги земельної ділянки [ADDRESS] , відсутні особи, права яких можуть бути порушені. Натомість зі змісту позовної заяви вбачається, що у позивача існує спір саме з приводу невчинення Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області управлінських дій у сфері державної реєстрації земельної ділянки, у зв`язку з чим вважає, що належним відповідачем у даній справі є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. У відповідності до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. Разом з тим, жодних клопотань про заміну відповідача позивачем та його представником заявлено не було. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 17\~квітня 2018\~року у\~справі №\~523/9076/16-ц\~(провадження\~№ 14-61цс18);\~постанові Верховного\~Суду від\~16\~червня 2021\~року по\~справі №\~752/3612/19\~(провадження\~№ 61-1129св20),\~від 22\~березня 2023\~року по\~справі №\~509/5080/18 (провадження № 61-11707св22) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Таким чином пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed