Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці, за підсудністю, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача Тараненко А.І. просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 937722642 від 03.09.2021 у розмірі 76276,60 грн, а також судові витрати у справі на оплату судового збору у розмірі 2\~442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. У позові зазначає, що 03.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір № 937722642 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за яким Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 18000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Вказує, що у Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки, а після 03.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18000,00 грн на банківську карту № 4731-21XX-XXXX-8654, надану відповідачем, отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до Позивача представник позивача вказує, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, додатковими угодами до якого продовжено строк його дії, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги (строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому), зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Таким чином відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 48 383,80 грн (Додаток №16). Також вказує і про те, що 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 та ряд додаткових угод, а також 07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №0711/24/Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (Додаток № 21). Зазначає, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором, а тому загальна сума заборгованості відповідача, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №937722642 від 03.09.2021, становить 76276,60 грн., яка складається з наступного: 18000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 58276,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Звертає увагу суду і на те, що відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить проте, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Однак, оскільки відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яку просить стягнути у судовому порядку. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 09.12.2024 сформовано у системі «Електронний суд» та першочергово подано до Заліщицького районного суду Тернопільської області. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г. від 07.01.2025 матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надіслано для розгляду за підсудністю до Садгірського районного суду м. Чернівці. Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа 31.01.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 03.02.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 21.02.2025. Позивач у позові просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, підтримав позовні вимоги та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (за адресою реєстрації), про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, однак до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, відповідачем не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Жодних клопотань від відповідача не надходило, поважних причин неявки суду останній не повідомив. Враховуючи факт належного повідомлення [PERSON] , суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків. Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір (Договір кредитної лінії) № 937722642, у формі електронного документа з використанням електронного підпису за яким Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 18000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п. 1.3 Договору Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 18000 грн 00 коп одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 01.10.2021. Згідно із п. 1.7. Договору кредитна лінія надавалась Позичальнику строком на 30 днів від дати отримання Кредиту (далі - Дисконтний період), а саме до 01.10.2021. Пунктом 1.9. Договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 507,35 процентів річних, що становить 1,39 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 517,96 процентів річних, що становить 1,42, процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів з; Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. У пункті 4.3. Договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи цього дострокового розірвання, е процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. У пункті 4.15 Договору зазначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору «Реквізити сторін». Отже, Договір був вчинений в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляє, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит. Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється, на номер телефону, вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». У разі вчинення дій спрямованих на прийняття оферти, Позичальник повідомляється про те, що Товариством ініційовано грошовий переказ за реквізитами електронного платіжного засобу, вказаного Позичальником в Заявці на кредит. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником договору. Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства, необхідно ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з відповідачем. Тобто, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не був би укладений. Заповненням анкети-заяви\~Позичальник підтвердив\~прийняття відповідних\~умов надання\~кредиту,\~а також\~засвідчив,\~що він\~повідомлений Кредитодавцем\~у встановленій\~законом формі\~про всі\~умови,\~повідомлення про\~які є\~необхідним відповідно\~до вимог\~чинного законодавства\~України.\~Також суду\~надано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 937722642 від 03.09.2021. Також у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 01.09.2021 відповідач вказав номер карти на який має бути надано кредит - 4731-21XX-XXXX-8654. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 937722642 від 03.09.2021 та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 18000 для зарахування на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджуються платіжним дорученням від 03.09.2021 № \~84bd72ed-ff6e-412d-b63a-773b0c7d7c67, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію та отримав кредитні кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Вказане підтверджується і долученою позивачем Довідкою № 10/2024 ПАТ КБ «ПриватБанк» про здійснення 03.09.2021 за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» успішного платежу №1753535217 через платіжний сервіс LiqPay Приват Банка на карту клієнта № 4731-21XX-XXXX-8654 у сумі 18\~000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 937722642 від 03.09.2021, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у [PERSON] наявна заборгованість: 18000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 30538,80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Також вказано про сплату 07.10.2021 155 грн у рахунок погашення кредиту. Згідно із даних Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 937722642 заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021, станом на 11.11.2024 (включно) складає 76276,60 грн, що складається з: 18000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 58276,60 грн - прострочена заборгованість за процентами. Також судом встановлено і те, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021 у розмірі 48\~383,80 грн, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 159 від 09.11.2021. Також суду надано копії Додаткових угод до вказаного договору, згідно із якими продовжувався строк дії договору та у будь-якому разі до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021 у розмірі 76276,60 грн, що підтверджується реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023. 07 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 0711/24/Е відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021 у розмірі 76276,60 грн (18000,00 грн тіло кредиту, 58276,60 грн - відсотки), що підтверджується реєстром боржників від 07.11.2024 до Договору факторингу №\~0711/24/Е від 07.11.2024. Також суду надано Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 07.11.2024 до Договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до п.п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписання Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17). У справі, внаслідок послідовного укладення договорів факторингу права вимоги за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС». Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021. Таким чином позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі пункту 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Таким чином суд доходить висновку, що підписавши вищезазначений Кредитний договір №\~937722642 від 03.09.2021 за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірник договору та зобов`язався виконувати його умови, що свідчить про волю відповідача на укладення такого договору. Також при укладенні 03.09.2021 кредитного договору №\~937722642 сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Також позивачем підтверджено факт перерахування грошових коштів (кредиту) первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу за укладеним договором, а відповідачем не спростовано факт отримання грошових коштів у розмірі 18\~000 грн за кредитним договором №\~937722642 від 03.09.2021. Крім того, відповідачем не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору. Оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором) у розмірі 76276,60 грн (18000,00 грн тіло кредиту, 58276,60 грн - відсотки), яка підтверджена відповідним розрахунком. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №\~917/1739/17 (провадження №12-161 гс19) зазначено, що: «визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведених розрахунків, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved