Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Косточку С.О. звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю з 2016 року, а 19.10.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час проживання однією сім`єю у сторін народились спільні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Додає, що внаслідок постійних непорозумінь шлюбні відносини були припинені. 16.04.2019 року Ірпінським міським судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку позивача. Крім того, рішенням суду від 17.05.2024 року по справі №367/1359/24 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 та на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку. Зазначає, що позивач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, та в силу своїх фінансових можливостей регулярно перераховував на картковий рахунок відповідача грошові кошти на різні потреби, тобто добровільно здійснював матеріальне забезпечення відповідача та спільних дітей. У зв`язку з викладеним, враховуючи фінансовий стан позивача, беручи до уваги, що загальний розмір аліментів становить майже 2/3 розміру доходів позивача, що перевищує 50% його доходу, адвокат Косточка І.В., який діє від імені та в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом та просить зменшити сукупний розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі вищевказаних судових рішень до 1/3 на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить зменшити розмір аліментів які стягуються на утримання дружини, з 1/6 до 1/8 частки його доходів. Ухвалою суду від 05.12.2024 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви та встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня отримання копії даної ухвали. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. 05.12.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому не погоджувалась із викладеним позивачем обставинами. Вказала, що батько не цікавиться розвитком дітей, не бере участі у їх вихованні, фінансової допомоги, окрім аліментів сплачених за чотири останні місяці, не здійснює. Додала, що самостійно займається утриманням сім`ї, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною та маючи на утриманні 4 неповнолітніх дітей. Як зазначено відповідачем, загальна сума її витрат на сім`ю за останні два роки склала близько 1\~200\~000,00 грн, що підтверджує виписками по рахункам. Вказала, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів на суму в розмірі 150\~000,00 грн. Додала, що їй було відмовлено в призначенні допомоги як малозабезпеченій родині, через отримання колишнім чоловіком доходу в розмірі 290\~000,00 грн. від продажу земель сільськогосподарського призначення, про що їй відомо не було, внаслідок чого сім`я втратила можливість отримання допомоги. Відповідач наразі виїхав за кордон і має значно вищий дохід, аніж середній по регіону, із якого розраховуються аліменти. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються\~Сімейним кодексом України. Згідно з частиною другою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, з рішення Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 17.05.2024\~року по\~справі №367/1359/24,\~яке набрало\~законної сили\~19.06.2024\~року встановлено, що з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з\~12\~лютого 2024\~року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Також встановлено, що на підставі судового наказу, виданого Ірпінським міським судом Київської області 16.04.2019 року по справі №367/1397/19 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , 2017 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказані судові рішення перебувають на примусовому виконанні в Оржицькому ВДВС у Лубенському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями постанов про відкриття виконавчих проваджень. Окрім цього,\~з матеріалів\~справи встановлено,\~що сторони\~мають статус\~багатодітної сім`ї,\~що підтверджується\~копією відповідного\~посвідчення,\~долученого відповідачем\~до відзиву. Повідомленням №1192 [PERSON] було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує розмір рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї. Як вбачається з розрахунку сукупний дохід сім`ї за 6 місяців (крім доходу від землі) становить 330\~978,39 грн, сукупний середньомісячний дохід сім`ї становить 55\~163,07 грн., кількість членів сім`ї 6, середньомісячний дохід члена сім`ї становить 9\~193,85 грн.. Відповідно до\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1\~статті 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до положень\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно із\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, провадження №61-22317св19. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може\~збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом\~про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Посилання позивача на те, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника перевищує 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, судом відхиляються з наступних підстав. Відповідно до частини третьої\~статті 70 Закону України "Про виконавче провадження"\~загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч.ч.2,3\~ст.128 КЗпП України\~при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, згідно вищевказаних положень закону, при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків. Обмеження, встановлені\~статтею 128 Кодексу законів про працю України\~та частиною третьою\~статті 70 Закону України "Про виконавче провадження", передбачені при відрахуванні із заробітної плати при виконанні судових рішень, визначають межі стягнення державним виконавцем аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів і не є обставиною, що зумовлює зменшення розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України. Таким чином, викладені стороною позивача обставини справи та надані докази, щодо перевищення розміру аліментів які стягуються на користь відповідача більше ніж 50% від розміру доходу позивача, що становить 66,6 % (1/4+1/4+1/6), у розумінні статті ст.192 СК України, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Інших належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 182, ч.1 ст.192 СК України, як-то зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, тощо позивачем не надано. При цьому надані позивачем довідки про доходи стосуються періоду квітень 2021 року січень 2024 року, тото до стягнення аліментів за рішенням суду від 17.05.2024 року. Надані відповідачем довідки з місць навчання дітей та розрахунки заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів не приймаються судом до уваги, оскільки не стосуються предмету позову, яким є зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачем не доведені належними та допустимими доказами позовні вимоги, суд відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави, оскільки позивач не звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів та при поданні позову до суду його не сплатив.

Outcome: approved