Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати. Позов обґрунтовано тим, що 08.04.2008 [PERSON] була прийнята на роботу до АТ "Одеський припортовий завод" на посаду чергового по станції залізничного цеху, де і працює на сьогоднішній час. Починаючи з липня 2023 року ПАТ "Одеський припортовий завод" не сплачувало заробітну плату [PERSON] по листопад 2023 року, сума заборгованості склала 68242,25 грн. 17.05.2024 АТ «ОПЗ» частково виплатило позивачу заборгованість у розмірі 7161,35 грн. Відповідно до розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати складає 6845,44 грн. Отже станом на 18.12.2024 сума загальної заборгованості складає 67926,34. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.01.2025 до суду надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати, у зв`язку з відсутністю предмету спору. 17.02.2025 до суду надійшла заява позивача про залишення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі без розгляду, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах щодо компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 6845,44 грн та судових витратах. 18.02.2025 до суду надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить відмовити у частині позовних вимог про негайне виконання рішення суду у частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати в межах платежу за один місяць та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. В судове засідання сторона позивача не з`явилась, надала заяви про розгляд справи за їх відсутності, з врахуванням наданих доказів та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Згідно довідки № 2221/1070 від 05.12.2024 [PERSON] працює в АТ "ОПЗ" на посаді черговий по станції залізничного цеху з 08.04.2008 наказ № 180-К від 07.04.2008 (а.с.13). Відповідно до довідки АТ «ОПЗ» № 792 від 24.04.2024, заборгованість по заробітній платі за липень - листопад 2023 складає 68242,25 грн (а.с.12). Відповідно до виписки за рахунком 17.05.2024 АТ «ОПЗ» частково виплатило позивачу заборгованість у розмірі 7161,35 грн (а.с. 7). Як вбачається з заяви позивача заборгованість по заробітній платі повністю погашена 29.01.2025, у зв`язку із чим [PERSON] позовні вимоги в цій частині просить залишити без розгляду. При цьому позивач наполягає на задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 6845,44 грн та судових витратах. Із змісту частини 2\~статті 49 ЦПК України\~вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 6845,44 грн суд виходить з наступного. Статтею 1\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У\~ст. 2\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно довідки АТ «ОПЗ» № 792 від 24.04.2024 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати виникла за період з липня 2023 року по листопад 2023 року, становить 68242,25 грн і була погашена 29.01.2025. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до\~ст. 4\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Сума компенсації\~обчислюється шляхом\~множення суми\~нарахованого,\~але не\~виплаченого громадянину\~доходу за\~відповідний місяць\~(після\~утримання податків\~і обов`язкових\~платежів)\~на індекс\~інфляції в\~період невиплати\~доходу (інфляція\~місяця,\~за який\~виплачується доход,\~до уваги\~не береться). (ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Як вбачається з платіжної інструкції № 374 від 29.01.2025 [PERSON] виплачено заборгованість по заробітній платі за липень листопад 2023 року в розмірі 61080,90 грн і саме виходячи з цієї суми стороною позивача проведено розрахунок інфляційного збільшення за період грудень 2023 року листопад 2024 року, яке склало 6845,44 грн. Суд, перевіривши розрахунок, який не спростовано відповідачем, дійшов висновку про його обґрунтованість та стягнення з АТ «ОПЗ» компенсації втрати частини заробітку у розмірі 6845,44 грн. Враховуючи те, що спір виник в наслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні строків виплати заробітної плати, то судові витрати в цій частині позову слід покласти на відповідача. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.141\~ЦПК України\~судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем подано позовну заяву через ЄСІТС, то згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн + 968,96 грн = 1937,92 грн. Питання стягнення витрат на правничу допомогу суд не розглядає, оскільки представник позивача зазначила у позові, що докази на підтвердження понесених витрат буде надано до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial