Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2024 році [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яку мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 28 червня 2024 року було розірвано, мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона разом донькою проживає в м. Чернігові, орендує житло. Менським районним судом Чернігівської області від 06 червня 2024 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на доньку [PERSON] , який ухвалою суду від 27 червня 2024 року було скасовано. Відповідач проживає окремо, участі в житті дитини не бере, не спілкується з нею, матеріально її не забезпечує, разом з тим є працездатним, матеріально забезпеченим, оскільки є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] Збройних Сил України, отримує стабільний та достатній дохід, а отже може виконувати свій обов`язок по утриманню доньки. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та судові витрати в розмірі 5000 грн за надання професійної правничої допомоги. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 05 серпня 2024 року. 24 липня 2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, яка мотивована тим, що він уклав шлюб з позивачем в той час, коли остання вже була вагітна, з 24 лютого 2022 року він перебуває на військові службі, вдома перебував під час короткочасних відпусток, а тому позивач мала можливість завагітніти і від іншого чоловіка, до того ж вона вказувала, що він не є батьком малолітньої [PERSON] , а тому він має сумніви щодо свого батьківства стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] подано до суду також відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів відмовити. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з вимогами за первісним позовом; постановлено перейти до розгляду справи за правилами позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 12 серпня 2024 року представником позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) [PERSON] [PERSON] подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він та його довірителька заявлені позовні вимоги в зустрічній позовній заяві не визнає, просить в їх задоволені відмовити. 13 серпня 2024 року позивачем (відповідачем за зустрічною позовною заявою) [PERSON] подано письмові пояснення, в яких вона заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви. Представником відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою) [PERSON] [PERSON] подано до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року провадження у даній справі зупинено у зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року поновлено провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, та призначене підготовче засідання на 09 січня 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2025 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] підготовче засідання у справі відкладено на 22 січня 2025 року. 17 січня 2025 року відповідачем (позивачем за зустрічною позовною заявою) [PERSON] подано до суду заяву про залишення його зустрічної позовної заяви до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини без розгляду. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 лютого 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій частково визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на доньку [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що на даний час він проходить реабілітацію внаслідок отриманого під час бойових діях по захисту України поранення, у зв`язку з чим позбавлений можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж 1/8 частка його заробітку (доходу) щомісячно. Просить звільнити його від сплати судового збору та судових витрат на правничу допомогу, розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з 21 жовтня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 28 червня 2024 року (а.с.10, 11). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.8, 9), фактично проживають по в орендованому житлі по [ADDRESS] (а.с.8,9, 14, 15). Згідно з довідками за формами ОК-5 та ОК-7 від 27 травня 2024 року, наданими Пенсійним фондом України, у [PERSON] доходи з квітня 2024 року відсутні (а.с.12, 13). 06 червня 2024 року Менським районним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.23). Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2024 року судовий наказ Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2024 року скасовано (а.с.24, 25). Відповідно до висновку експерта №103-179-2024 від 04 листопада 2024 року, наданого експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] доведено (а.с.153-156). Відповідачем [PERSON] на обґрунтування часткового визнання позову надано суду копію довідки №855 від 03 червня 2024 року, копію довідки військово-лікарської комісії №1045 від 06 червня 2024 року, копію направлення №1189/1 від 07 серпня 2024 року, копію обстеження ЛОР (МСЕК) від 23 серпня 2024 року, копію обстеження травматолога (МСЕК) від 20 вересня 2024 року. В матеріалах справи також містяться надані відповідачем: копія довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) №956 від 12 травня 2024 року, копія військового квитка серії [NUMBER] , копія посвідчення [NUMBER] , копія випускного квитка № [NUMBER] від 08 червня 2024 року, копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №е5234, №9789, копія виписного епікризу №2123, копія довідки про тимчасову непрацездатність №3197 та №3482. З наданих відповідачем суду доказів вбачається, що він 24 лютого 2022 року був призваний до складу Збройних Сил України на підставі Указу Президента «Про загальну військову мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року, є учасником бойових дій, 01 квітня 2024 року під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, отримав мінно-вибухову травму, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 02 квітня 2024 року до 03 червня 2024 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до положень частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи викладене,\~а також\~те,\~що обов`язок\~утримувати батьками\~своїх неповнолітніх\~дітей є\~безумовним,\~ між\~учасниками справи\~договір про\~сплату аліментів\~на дитину\~в письмовій\~формі не\~укладався та\~нотаріально не\~посвідчувався;\~часткове визнання\~відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; стан здоров`я відповідача, відсутність відомостей про наявність у відповідача групи інвалідності, інших неповнолітніх дітей, батьків, які перебувають на його утриманні, відомостей про його майновий стан, ту обставину, що дитина проживає разом з позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із заяви про стягнення аліментів на дитину на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Матеріалами справи документально підтверджено, що відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а тому враховуючи положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору. Що стосується питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на правничу допомогу у даній справі в розмірі 5000 гривень. На підтвердження\~понесених витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~позивачем та\~його представником\~надано суду\~договір про\~надання правової\~допомоги №380\~від 02\~липня 2024\~року,\~відповідно до\~якого правова\~допомога [PERSON] \~надається за\~представництво її\~інтересів та\~захистом у\~справі з\~приводу стягнення\~аліментів на\~дитину;\~ \~копію свідоцтва\~про право\~на заняття\~адвокатською діяльністю\~№499;\~ордер на\~надання правничої\~(правової\~допомоги)\~від 03\~липня 2024\~року;\~квитанцію до\~прибуткового касового\~ордеру №380\~від 02\~червня 2024\~року,\~згідно з\~якою [PERSON] \~на підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги №380\~від 02\~червня 2024\~року було\~сплачено \~ [PERSON] \~5000\~грн;\~акт виконаних\~робіт від\~03\~липня 2024\~року за\~договором про\~надання правової\~допомоги від\~27\~травня 2024\~року,\~в якому\~міститься детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач [PERSON] просить звільнити його від сплати витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, неспівмірний із складністю вказаної справи та є завищеним, крім того, просить врахувати стан його здоров`я та проходження військової служби під час мобілізації. Адвокатом Кушнеренком Є.Ю. подано до суду заяву, в якій він вважає доводи відповідача щодо звільнення його від сплати витрат на правничу допомогу недоречними та необґрунтованими, заявлена сума витрат на правничу допомогу у даній справі належним чином документально доведена. Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, враховуючи складність справи, ту обставину, що відповідачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати витрат на правничу допомогу, а не про зменшення, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами із вищевикладеним, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в справі в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved