Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 22.08.2007 року уклали кредитний договір № CSN0GA13130049. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 17800,00 доларів США на термін до 22.08.2017 р., а [PERSON] повинен повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 20.09.2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № CSN0GA13130049 від 22.08.2007 року. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором кредиту та за додатковою угодою до договору кредиту виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 17800,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на\~18.07.2023 року має заборгованість 186762,98 доларів США, яка складається з наступного: 18434,25 доларів США\~заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 33851,60 доларів США\~заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2523,33 доларів США\~заборгованість по комісії за користування кредитом; 131953,80 доларів США\~пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Враховуючи те,\~що законодавством\~не передбачено\~вимагати від\~боржника повернення\~лише повної\~суми заборгованості,\~а кредитодавець\~на свій\~розсуд може\~вимагати від\~боржника будь-яку\~частину суми\~заборгованості за\~кредитом,\~позивач просив\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість за\~кредитом у\~загальному розмірі\~54889,08\~грн.,\~яка складається\~з наступного: 18434,25 доларів США\~заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 33851,60 доларів США\~заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2523,33 доларів США\~заборгованість по комісії за користування кредитом; 79,80 доларів США\~пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором за період з 11.10.2011 по 02.04.2012 року Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Кам`янського районного суду від 12 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судове засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджувався на погашення тіла кредиту. Щодо стягнення нарахованих відсотків, заперечував. З`ясувавши думку представників по справі, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступнного. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , 22.08.2007 року був укладений кредитний договір № CSN0GA13130049. Згідно даного договору АТ КБ «Приват Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 17800,00 доларів США на термін до 22.08.2017 р., а [PERSON] в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та додатком до нього. 20.09.2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № CSN0GA13130049 від 22.08.2007 року. Згідно п. 3.1 кредитного договору за користування наданим кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у статті 7.1 змінної частини даного Договору. Пункт 3.4 кредитного договору передбачає, що нарахування процентів здійснюється в останню дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кридитом 360 днів у році. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Відсотки нараховуються щомісяця, за період з першої дати поточного сплати включно. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. Відповідно до п. 7.1 додаткової угоди банк зобов`язався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк із 17.08.2007 по 17.08.2017 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 23037,02 доларів США на наступні цілі : у розмірі 16000,00 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 7037,02 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 кредитного договору та винагороди за проведення додаткового маніторингу, згідно п.6.2 кредитного договору. Щомісяця в період сплати починаючи з 15.09.2011 року позичальник повинен надавати банку кошти ( щомісячний платіж) у сумі 406,15 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до п.6 додаткової угоди від 20.09.2011 року, в разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, зазначених в договорі, згідно ст.ст.212, 611, 651 ЦК України сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання позичальником зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених договором, далі плата за кредитом, плата за кредитом нараховується банком у розмірі фактично сплаченої позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом, в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідно до змісту ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідач [PERSON] скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконував, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № CSN0GA13130049 від 22.08.2007 року, відповідач [PERSON] станом на 18.07.2023 р. має заборгованість 186762,98 доларів США. Та оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то позивач в позові просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості за кредитним договором, а саме 54889,08 грн., яка складається з наступного: 18434,25 доларів США\~заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 33851,60 доларів США\~заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2523,33 доларів США\~заборгованість по комісії за користування кредитом; 79,80 доларів США\~пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором за період з 11.10.2011 по 02.04.2012 року. Позивачем заявлені позовні вимоги станом на 12.09.2023 року (тобто на дату підготовки позову), офіційний курс валюти встановлений НБУ на вказану дату становив: 1 долар США 36,56 грн. Позивачем в позові зазначено, що заходи досудового врегулювання спору ним не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Згідно\~ст.16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Відповідно до змісту ст.ст.610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у валюті, визначеній Кредитним договором - долар США. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що в разі наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. На це вказала Велика Палата Верховного Суду України в постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Представник відповідача не погоджуючись із нарахованими відсотками, про призначення експертизи не клопотав. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти не виконавши взятих на себе за договором зобов`язань, не сплатив заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у сумі 24080,93 грн..

Outcome: approved