Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Мамаєва Д.Ю. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Український Дата-Центр», в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ «Український Дата-Центр» про зупинення дії трудового договору №3-К від 15 березня 2022 року. В мотивування позову вказував, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та займав посаду технічного директора. 29 липня 2022 року позивач відправив відповідачу поштою заяву про звільнення з 29 липня 2022 року на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку із тим, що відповідач не здійснював свій обов`язок щодо виплати заробітної плати. Проте відповідач вказаний лист проігнорував, а вказаний лист було повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання на пошті. Крім того, вказана заява також направлялась директору та засновнику підприємства засобами електронного зв`язку. Проте 14 листопада 2022 року позивач отримав від відповідача поштою лист про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників з 05 січня 2023 року від 02 листопада 2022 року та копію наказу №3-К від 15 березня 2022 року «Про призупинення трудового договору» на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року. Вказаний Закон на момент видачі наказу «Про призупинення трудового договору» не набрав законної сили. Крім цього, відповідач не ознайомлював позивача з цим наказом. Вказані обставини зумовлюють незаконність наказу «Про призупинення трудового договору». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2023 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою судді від 07 лютого 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 21 лютого 2023 року справу прийнято до свого провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Ухвалою від 17 липня 2023 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 26 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 16 січня 2024 року заяву Мамаєва Д.Ю. про відвід головуючого судді у цій справі визнано необґрунтованою, передано заяву про відвід судді на розгляд іншому судді, у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 19 січня 2024 року у задоволенні заяви про відвід головуючій судді Матвєєвій Ю.О. відмовлено. Ухвалою судді від 25 січня 2024 року позовну заяву [PERSON] визнано неподаною та повернуто позивачу. Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу Мамаєва Д.О. , який діє в інтересах [PERSON] , задоволено частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 01 травня 2024 року продовжено представнику позивача Мамаєву Д.Ю. процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 09 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 22 листопада 2024 року прийнято до провадження позовну заяву, призначено судове засідання. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначав, що позивач при зверненні з позовом пропустив трирічний строк звернення позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України. Оспорюваний наказ відповідач видав для забезпечення життя і здоров`я працівників. Більш того, відповідачем було видано наказ 25 березня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» №4-К у зв`язку з тим, що м. Київ відносився до території активних бойових дій. 25 березня 2022 року в телефонному режимі позивачу було повідомлено про вказані накази, проте останній відмовився з ними знайомитися. Позивач направив суду відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги, доводи позову, а також вказував на дотримання ним строку позовної давності, оскільки оскаржуваний наказ отримав 14 листопада 2022 року та в суд звернувся 03 лютого 2023 року, тобто в межах строку позовної давності. У свою чергу відповідач звернувся до суду із запереченнями на відповідь, в якому зауважив, що підставою для введення простою щодо позивача було порушення останнім трудової дисципліни у виді прогулу більше трьох годин протягом робочого дня з 27 квітня 2020 року до 30 квітня 2020 року. Крім того позивач не повідомив відповідача про простій з його вини. [PERSON] у період відпусток [PERSON] тимчасово виконувала обов`язки директора на підприємстві відповідача. Крім того, зауважують на випадковість надіслання оскаржуваного наказу позивачу, а також на існування наказу №4-К від 25 березня 2022 року, від якого позивач відмовився ознайомлюватися. Позивач не довів факт направлення відповідачу поштою заяву про звільнення, зважаючи на те, що відповідач не знав і не міг знати про існування вказаної заяви. Більш того на той час трудові відносини були призупинені зі всіма працівниками, що могло зумовити також про неможливість отримання вказаного листа. Надсилання цього листа у месенджери відповідача не передбачено чинним законодавством, а відповідні скріншоти (подані позивачем) підроблені. Позивач з 17 березня 2020 року не виконував свої обов`язки та на роботі не з`являвся. Позивач звернувся до суду з додатковими письмовими поясненнями, в яких зазначив, що протягом всього часу сумлінно виконував свої обов`язки, і не знав про існування щодо нього простою, що підтверджується наданими копіями електронного листування. Наголошує, що простій не може бути оголошено через невиконання позивачем своїх обов`язків. Вказує на відсутність у [PERSON] повноважень та можливості підписувати оскаржуваний наказ. Відповідач звернувся до суду з запереченнями на зазначені додаткові пояснення, зазначивши про такі пояснення не передбачені ЦПК України, неможливість на цій стадії розгляду справи вказувати нові фактичні обставини та на нові докази Представники сторін в судове засідання не з`явились, направили суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник позивача адвокат Мамаєв Д.Ю. наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача адвокат Мироненко М.Д. просила залишити позов без задоволення. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved