Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування Делятинської селищної ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року було розірвано. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року з відповідача на користь позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхніх дітей до моменту подання вказаного позову до суду відповідач аліменти на сплачує, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав та не надає. Відповідач не спілкується з дітьми взагалі, діти не отримують від батька жодних подарунків на День народження чи інші святи. Відповідач зі свого боку жодним чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості у їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток тощо. Таким чином відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків відповідно до закону, а всі питання щодо виховання та утримання дітей вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку відповідача, а тому фактично діти знаходяться на повному утриманні позивача. Також позивач зазначає, що її нинішні чоловік [PERSON] фактично замінив дітям батька, піклується про них, забезпечує їх всім необхідним, дає їм необхідну турботу, ласку, підтримку тощо, і, навіть зважаючи на те, що чоловік позивача перебуває на службі у лавах ЗСУ, він намагається приділяти дітям належну увагу, навіть перебуваючи на відстані, спілкуючись з ними за допомогою соціальних мереж, чого не робить відповідач. У зв`язку з наведеним позивач звернулася з вказаним позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 24 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачеві було роз`яснено про його процесуальні права передбачені ч.8 ст.178 та ст.193 ЦПК України, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Крім того, було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі третім особами, що у відповідності до положень статті 181 ЦПК України вони мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву, у строк визначений відповідачу для подання відзиву. В подальшому, 13 січня 2025 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач вже на протязі десяти років не спілкується з дітьми, діти не знають свого рідного батька. Крім того, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що надав відповідну заяву. Позивач також зазначила, що просить стягнути з відповідач на її користь понесенні нею судові витрати. Представник позивача адвокат Брайляк Е.Я., яка діє на підставі ордеру серії АТ №1065025 від 29 березня 2024 року та договору про надання правової допомоги від 29 березня 2024, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач з позивачем перебували у зареєстрованому шлюбу, однак через то, що сімейне життя в них не склалось, шлюб між ними у 2015 році було розірвано. Відповідач зі свого боку не проявляє до дітей турботи, не забезпечує їх. Крім того за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх з позивачем дітей, але відповідач аліменти не сплачує, не спілкується з дітьми, іншу матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. В свою чергу діти навіть не знають свого рідного батька та не спілкуються з ним, оскільки відповідач уникає спілкування зі своїми дітьми. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору та витрат на отримання правової допомоги. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а також поштовим и повідомленнями, відповідно до яких відповідач отримував повістки про виклик до суду (а.с.56, 86, 94), також до суду засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» надійшла заява відповідача від 23 квітня 2024 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кармасьовою О.В., в якій відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення, а саме, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи за вище вказаним позовом просить здійснювати без його присутності (а.с.87). Представник третьої особи органу опіки та піклування Делятинської селищної ради в судове засідання не з`явилася, однак 20 лютого 2025 року до початку судового засідання подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування Делятинської селищної ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.103). Також представник третьої особи 14 жовтня 2024 року надала суду рішення виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №200 від 08 жовтня 2024 року про затвердження висновку органу опіки та піклування Делятинської селищної ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей, а також надала сам висновок (а.с.74-75). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність нотаріально посвідченої заяви відповідача та представника третьої особи, в якій вони висловлюють свою позицію щодо позовних вимог, а також висновку третьої особи органу опіки та піклування Делятинської селищної ради, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та її представника, взявши до уваги заяви відповідача та представника третьої особи, вивчивши висновок органу опіки та піклування Делятинської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01 липня 2016 року Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області (а.с.7), копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/003333758 від 03 квітня 2024 року (а.с.11). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, наданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №1689 від 04 червня 2024 року (а.с.49). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2011 року виконкомом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, де в відомостях про батьків матір`ю зазначена позивач [PERSON] , а батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с.9), сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2012 року виконкомом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, де в відомостях про батьків матір`ю зазначена позивач [PERSON] , а батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с.10). Діти позивача та відповідача зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/003334288 від 03 квітня 2024 року (а.с.12), копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/003334044 від 03 квітня 2024 року (а.с.13). Частиною 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З позовної заяви вбачається, що позивач скористалася своїм правом та просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, при розгляді цивільних справ керується принципом верховенства прав, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено частиною 1, 2 та 4 статті 10 ЦПК України. Частиною 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Змістом частини 2 статті 164 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач не приймає участі у належному вихованні своїх дітей, не цікавиться їх навчанням у школі, їх фізичним та розумовим розвитком. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти тривалого часу не отримують ані матеріальної, ані моральної підтримки від відповідача. Відповідно до копії довідки Делятинської селищної ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1535 від 04 жовтня 2019 року до складу сім`ї позивача в [ADDRESS] , входять: сестра [PERSON] , [INFO] , племінниця [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінниця [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , бабуся [PERSON] , [INFO] , родич [PERSON] , [INFO] , мама [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.14). З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що діти позивача та відповідача проживають разом з позивачем. Сім`ю забезпечує чоловік позивача [PERSON] .. Також у акті зазначено, що він складений зі слів заявника [PERSON] , тобто, позивача у справі (а.с.17). Позивач 17 червня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2016 року Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.18). Чоловік позивача [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 05 квітня 2015 року (а.с.19). До позовної заяви також додано копію посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2019 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). З копії характеристики, виданої Делятинським ліцеєм №1, [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно. Мати дитини [PERSON] , бере участь у житті класу, цікавиться навчання та поведінкою дочки, відвідує класні та загальноліцейні батьківські збори. Батько учениці [PERSON] , не проживає з сім`єю. З класним керівником не зв`язується, на батьківські збори не з`являється (а.с.21). З психологічної характеристики [PERSON] від 08 квітня 2024 року, виданої психологом [PERSON] , вбачається, що [PERSON] на питання про біологічного батька відповідає, що ніколи його не бачила і не має бажання з ним знайомитись чи спілкуватись, знає зі слів матері, що біологічний батько не підтримує з нею зв`язок від її дворічного віку. На малюнку сім`ї дитина зображує себе, маму, тата [PERSON] , двох молодших братів та молодшу сестру. Поруч з батьками дитина почуває себе комфортно, відчуває, що про неї дбають, турбуються, люблять. Розповідає про спільні заняття і проведення часу з кожним із батьків, говорить, що сумує за татом [PERSON] , якого тепер рідше бачить (а.с.22). З копії характеристики, виданої Делятинським ліцеєм №1, [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно. Мати дитини [PERSON] , бере участь у житті класу, цікавиться навчання та поведінкою дочки, відвідує класні та загальноліцейні батьківські збори. Батько учениці [PERSON] , не проживає з сім`єю. З класним керівником не зв`язується, на батьківські збори не з`являється (а.с.23). З психологічної характеристики [PERSON] від 08 квітня 2024 року, виданої психологом [PERSON] , вбачається, що [PERSON] на питання про біологічного батька відповідає, що не пам`ятає його, ніколи його не бачив, тільки на фото, знає зі слів матері, що біологічний батько не підтримує з ним зв`язок, відколи йому виповнився один рік. На малюнку сім`ї дитина зображує себе, маму, тата [PERSON] , старшу сестру, молодшого брата та молодшу сестру. В сім`ї почуває себе комфортно, про батьків говорить приязно, відчуває прихильність, з сиблінгів найбільше спілкується зі старшою сестрою, любить погратись з молодшим братом, має багато друзів, з якими любить проводити час (а.с.24). Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та шлюб між ними розірвано, неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] .. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.29). Також встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання їхніх дітей: дочки \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 700 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.30-31). Відповідно до копії інформації з Єдиного реєстру боржників від 29 березня 2024 року, відповідач включений до реєстру боржників, зокрема, через наявність заборгованості зі сплати аліментів на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року, виконавче провадження №52357041 (а.с.32), що також підтверджується копією постанови Савранського ВДВС у Подільському районі Одеської області ПМУЮ МЮ (м. Одеса) від 19 березня 2024 року у виконавчому провадженні №52357041 про арешт коштів боржника, відповідно до якої через невиконання виконавчого листа №348/199/15-ц про стягнення аліментів на користь [PERSON] , виданого 18 січня 2016 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, на грошові кошти відповідача накладено арешт (а.с.33). Рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №200 від 08 жовтня 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування Делятинської селищної ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку з письмових пояснень свідків, акту обстеження депутата округу, довідок з навчального закладу, вбачається, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, діти зростають обділені батьківською увагою, підтримкою, вихованням та любов`ю. Відповідно до заяви від 23 квітня 2024 року, засвідченої приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кармасьовою О.В., [PERSON] стверджує, що позов про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , визнає та не заперечує проти його задоволення. Розгляд справи за вище вказаним позовом просить здійснювати без його присутності. У зв`язку з цим орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с.74-75). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, при розгляді даної справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Приписами частини 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , оскільки протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 1211 гривень 20 копійок, суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат за отримання правової допомоги, суд приходить до висновку по відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного. Положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Аналізом норм вище зазначених статей ЦПК України встановлено, що в підтвердження понесених витрат на правовому допомогу окрім попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та договору про надання правової допомоги учасник справи повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також суд визначає розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, на підставі інших доказів, що відповідає положенням ч.8 ст.141 ЦПК України. Вивченням матеріалів справи встановлено, що до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та копія договору №2903/24 від 29 березня 2024 року про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Брайляк Е.Я., однак матеріли справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, підтвердження здійснення оплати позивачем наданих адвокатом послуг згідно такого опису. При цьому договір №2903/24 від 29 березня 2024 року про надання правової допомоги не містить відомості про розмір гонорару, узгодженого між позивачем та адвокатом за надані ним послуги. Відомості про розмір судових витрат щодо послуг адвоката містяться лише у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, доданому до позовної заяви, з якого вбачається, що розмір цих витрат становить 10711 гривень 20 копійок, однак, як було зазначено вище, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі виконаних робіт, тощо, які б могли підтвердити розмір вказаних витрат, а також відсутнє підтвердження сплати цих витрат адвокату. Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності із частиною 1 статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Outcome: partial