Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~23 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,24 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовані в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування вимог вказував, що нотаріальному оформленню цієї спадщини, на яку він претендує як спадкоємець першої черги спадкування за законом, заважає відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, які були знищені під час бойових дій в 2022 році під час повномасштабного вторгнення збройних формувань російської федерації на територію України. Посилаючись не те, що є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька і прийняв спадщину, а інші спадкоємці не бажають оформлювати вказану нерухому спадщину, оскільки отримали спадщину грошовими коштами та рухомим майном, проте не взмозі через вказані обставини її оформити в нотаріальному порядку, тому звернувся до суду з проханням визнати за ним в порядку спадкування право власності на ділянку та будинок. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі і задовольнити позов. Представник відповідача подав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також зазначив про можливість розгляду справи без йогоучасті. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , який на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , в подальшому назва села змінена на Благодатне і воно знаходиться в межах Миколаївського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та на земельну ділянку, площею 0,24 га, розташовані за тією ж адресою, призначеної для будівництва та обслуговування будинку. Згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповіту спадкодавця [PERSON] судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом. Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають і діти померлого. Відповідно до довідки Партизанської сільської ради Миколаївської області від 08 квітня 2013 року, яка міститься в спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, на день відкриття спадщини з ним проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] , онук [PERSON] , дочка [PERSON] , правнук [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] . Крім того відповідно до тієї ж спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (його син), а інші спадкоємці першої черги спадкування за законом дружина [PERSON] , та діти: [PERSON] , [PERSON] відмовилися від спадщини відповідними заявами. Інших спадкоємців цієї ж черги, які б прийняли спадщину, не встановлено. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті батька позивач отримав постанову нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року про неможливість оформлення спадщини за законом через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів. За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ Будинок та ділянку спадкодавець [PERSON] набув у власність за свого життя. Так, рішенням Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 53 від 31 жовтня 2011 року було вирішено оформити за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2011 року, на підставі цього рішення сільської ради він отримав свідоцтво про право власності, видане нею, яке зареєстрував в комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації. Тобто він правомірно, в передбачений законом порядку отримав у власність вказаний житловий будинок. Той факт, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок з помилкою записана дата рішення сільської ради про оформлення права власності не спростовує отримання [PERSON] будинку у власність. Крім того, на підставі рішення Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 28 від 27 червня 1996 року [PERSON] передана у власність земельна ділянка, площею 0,24 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , і на підтвердження права власності на ділянку йому цією ж сільською радою оформлено і видано 10 грудня 1996 року державний акт серії ІІ-МК № 035850. копія цього державного акту мається в спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Слід відмітити, що село Комсомольське Жовтневого району Миколаївської області було перейменовано в село Благодатне відповідно до постанови Верховної ради України №1353-19 від 12 травня 2016 року Про перейменування деяких населених пунктів, а постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" Жовтневий район\~Миколаївської області\~було перейменовано\~на Вітовський,\~і згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 719-р Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області Партизанська сільська рада (у складі с. Партизаське та с. Комсомольське) Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області увійшла до складу Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В той же час, за загально відомим фактом 24 лютого 2022 року почалося повномасштабне вторгнення збройних формувань російської федерації до території України, внаслідок чого частина областей, зокрема й Вітовський район Миколаївської області, перебували в частковій окупації та межах півдня району відбувалися інтенсивні бойові дії, під час яких оригінали правовстановлюючих документів на вказану власність були втрачені. \~ \~ \~ \~Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутня можливість отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ у позасудовому порядку через зміни в законодавстві, а також через смерть власника. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та земельна ділянка для нього належали законно [PERSON] і після його смерті вони в порядку спадкування мають відійти спадкоємцям, тобто позивачу, як єдиному спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину, з врахуванням відмови від спадщини інших спадкоємців. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним право власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. За викладеного,

Outcome: approved