Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 08.09.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою «Веб-сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1269-1300. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5 000 грн., строк кредитування - 300 календарних днів; базовий період 14 календарних днів; знижена % ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. Станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 39 300 грн, з яких 5 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 34 300 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 14 300 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 25 000 грн. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з [PERSON] частину заборгованості за Кредитним договором у розмірі 25\~000 грн., з них: 5\~000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 20\~000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати 2\~422,40 грн. - судовий збір за подання позовної заяви. Відповідача за первісним позовом подав зустрічний позов. В обгрунтування зустрічного позову зазначає, що зі змісту договору № 1269-1300 від 08.09.2023 [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн. (п.4.1) базовий період на 14 днів (п.4.8) зі сплатою відсотків в розмірі - 3 % на добу (п.4.10). Реальні відсотки за вказаним договором становлять 1139965,00% (п.4.13) Загальна сума кредиту 50\~000 грн. (п.4.14). Встановивши в договорі про відкриття кредитної лінії №1269-1300 продукту «CreditKasa» від 08.09.2023 сплату відсотків по кредиту в розмірі 1139 965 % від суми кредиту, що складає 45 000 грн., з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вони вносять істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивачу як споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови пунктів 4.10, 4.13, 4.14 кредитного договору є несправедливими. При цьому, загальний розмір сплати кредиту (50 000 грн.) більш, ніж в десятеро перевищує загальний розмір наданого кредиту 5 000 грн., що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Згідно ч.ч.1, 2, 5, 7 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі тощо. Таким чином, умови договору в частині відсотків в розмірі - 3 % на добу (п.4.10), реальних відсотків за вказаним договором - 1139 965,00 % (п.4.13) та загальної суми кредиту 50 000 грн. (п.4.14) є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.06.2024 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 14.08.2024 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 08.11.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» адвокат Кодь В.О. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. В позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи без їх участі. Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвокат Мутас В.В. у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, вимоги зустрічного позову підтримав та просив задовольнити. Вказав, що кошти були кимось отримані поза волею [PERSON] , умови кредитного договору є несправедливими. Відповідач за первісним, позивача за зустрічним позовами [PERSON] підтримав позицію представника та пояснив, що кредит не оформляв, звертався у правоохоронні органи, але відповідь не отримав. Крім того, від представника відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвоката Мутаса В.В. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно-правових актах: ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанові правління НБУ №566 від 30.12.1998 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України». Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, що також відображені в ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог, і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов`язання позивачем. Від представника позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит\~Фінанс» адвоката Кодь В.О. надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначає, що відповідно до\~п.4.12\~Договору,\~строк кредитування\~становить 300\~календарних днів\~з моменту\~перерахування кредиту\~Позичальнику.Відповідно до\~п.4.8.\~Базовий період\~складає 14\~календарних днів.Відповідно до\~п.1.1.\~Договору,\~Базовий період\~-\~це проміжки\~часу в\~продовж строку\~дії Договору,\~в останні\~дні яких\~у Позичальника\~настає обов`язок\~сплати відсотків\~за користування\~кредитом.Враховуючи вище\~викладене слід\~дійти висновку,\~що строком\~кредитування є\~300\~календарних днів.Щодо визнання п.п.4.10, 4.13., 4.14 Договору недійсним зазначає, що розрахунок реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту, що визначені в п.п.4.14, 4.10 договору здійснюється Товариством та іншими фінансовими компаніями відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування»), зокрема відповідно до Постанови ПравлінняНаціонального Банку України №16\~від 11.02.2021\~«Про затвердження\~Правил розрахунку\~небанківськими фінансовими\~установами України\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит».В свою\~чергу,\~відповідно до\~п.11.13.\~Договору,\~невід`ємною частиною\~цього Договору\~є додатки:\~Правила відкриття\~кредитної лінії\~(надання\~споживчих кредитів),Паспорт споживчого\~Кредиту,Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Твердження [PERSON] , що п.п.4.10, 4.14 договору визначають нарахування неправомірно великої суми компенсації та/або пені у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим, оскільки п.п.4.10, 4.14 Договору не є компенсацією та/або пенею та в свою чергу визначені (розраховані) відповідно до Постанови Правління Національного Банку України №16 від 11.02.2021 р., а відтак і відсутні підстави щодо їх недійсності, оскільки їх розрахунок передбачений прямо законом, що виключає підстави для визнання їх недійсними. Від представника відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвоката Мутаса В.В. надійшли заперечення на відзив в яких зазначає, що враховуючи ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» пункти кредитного договору мають бути визнаний недійсними оскільки ці пункти є несправедливим в розумінні вказаних норм, а саме вони- пункти всупереч принципу добросовісності створює істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, що проявляється у встановленні дуже значного розміру відсотків в розмірі - 3 % на добу (п. 4.10), реальних відсотків за вказаним договором - 1139 965,00 % (п.4.13) та загальної суми повернення кредиту 50\~000 грн. (п.4.14). Виходячи із зазначеного можна зробити висновок про порушення принципу рівності сторін договору, що призводить до порушення прав споживача. Також потрібно зазначити, що позивач не міг по впливати на розмір відсотків в бік зменшення, оскільки спірний кредитний договір за своєю правовою природою є договором приєднання, що також зазначено і в кредитному договорі, що він є типовим Суд, заслухавши думку присутніх учасників, дослідивши матеріали справи при вирішенні спору виходить із наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 08.09.2023 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1269-1300 та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А3225. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит для задоволення особистих потреб\~ 5 000 грн. (п.4.1), строк кредитування - 300 календарних днів, дата повернення кредиту 03.07.2024 (п.4.12); базовий період 14 календарних днів (п.4.8); знижена % ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом (п.10.1); стандартна % ставка - 3,00 % в день (п.4.10). Відповідно до п.11.13 вказаного Договору, невід`ємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ. Підписанням вказаного договору позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п.11.3.1 Договору). Згідно п.5.2. Правил відкриття кредитної лінії заявник кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти (акцепт) щодо укладення Договору в електронній формі в Особистому Кабінеті позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом заявника у формі одноразового ідентифікатора. Одноразовий ідентифікатор надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні або шляхом дзвінка на номер телефону, який вказаний Позичальником Заявці. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту №1269-1300 від 08.09.2023 року «Укр Кредит Фінанс» (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року), 08.09.2023 було здійснено перерахування коштів через систему LiqPay в сумі 5 000 грн. згідно Договору №1269-1300 від 08.09.2023 на картку відповідача. Ці обставини також підтверджено листом-інформацією АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay. Твердження відповідача та його представника щодо відсутності доказів отримання відповідачем кредитних коштів суд не бере до уваги, оскільки матеріали справи містять вищезазначену довідку АТ КБ «Привабанк» про перерахування 08.09.2023 суми кредиту 5\~000 грн. на номер банківської карти, особисто зазначеної відповідачем у кредитному договорі, підписаному одноразовим ідентифікатором, платіж на яку здійснювався через систему LiqPay. В той же час, відповідач та його представник не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог, зокрема, про те, що він не укладав з позивачем кредитний договір, а банківська картка, на яку було перераховано кредитні кошти, йому не належить (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20). Відповідно до ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Абзац другий частини другої ст.639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з п.6 ч.1 ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 08.08.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1269-1300 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5\~000 грн. строком на 300 днів, тобто до 03.07.2024. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №1269-1300 та згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 26.04.2024 заборгованість становить 39 300 грн., що складається з: 5 000 - прострочена заборгованість за кредитом, 34 300 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Також 15.05.2024 позивачем на адресу відповідача надсилав письмову вимогу про усунення порушень умов Договору №1259-1300 від 08.09.2023 та сплати заборгованості станом на 26.04.2024 у розмірі 39\~300 грн. Позивачем прийнято рішення про застосування до [PERSON] . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 14 300 грн. У зв`язку із чим, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором про відкриття кредитної лінії №1269-1300\~від 08.09.2023 становить 25 000 грн., з яких 5 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 20 000 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а тому позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитом у зазначеному розмірі. Стосовно вимоги зустрічного позову щодо визнання пунктів 4.10, 4.13, 4.14 Договору про відкриття кредитної лінії №1269-1300 від 08.09.2023 року недійсними. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , укладаючи Договір про відкриття кредитної лінії №1269-1300 від 08.09.2023 узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Між сторонами було погоджено розмір кредиту 5 000 грн (п.4.1 Договору), строк кредиту 300 днів (п.4.12), дата повернення кредиту 03.07.2024, стандартну процентну ставку 3,00 % в день (п.4.10). Згідно з п.4.10 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо- ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (п.4.12 Договору). Згідно з п.4.13 Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 1 139 965,00% (один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів). Відповідно до п.8.3 Договору, у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі цього пункту Договору, не може перевищувати половини кредиту (50% суми Кредиту), одержаного Позичальником за цим Договором. Відповідно до п.11.3.1 Договору, позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою\~статті 12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» та статтями 9, 25\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» на веб-сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст.203 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3 ст.215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 року у справі № 623/2936/19 вказав, що виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у заяві-анкеті. Отже, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. При цьому проценти за кредитним договором у відповідності до ст.1056-1\~ЦК України не мають компенсаційного характеру та є платою за користування чужими грошима, їх розмір визначається сторонами договору, тому положення п.5 ч.3 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» до умов договору про встановлення розміру процентів не може застосовуватись. [PERSON] , підписуючи договір без будь-яких застережень, був ознайомлений з його умовами, відповідно розумів їх зміст та розмір процентів. Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «Укр Кредит Фінанс» при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню сторін, а також про наявність у таких діях умислу, який був спрямований на введення споживача в оману. Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину, не спростовано, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримала кредитні кошти і протягом певного часу виконувала умови кредитного договору. Відповідно до\~статті 3 ЦК України\~принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. Добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 ЦК України. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них. Ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). Твердження відповідача за первісним позовом про те, що він не оформляв вказаний кредит не підтверджується жодними доказами, а також спростовується змістом його заяв по суті справи, в яких він просив визнати недійсним зазначений правочин з інших підстав. Судом роз`яснювалось право відповідачу за первісним позовом, позивачу за зустрічним позовом подати докази в обґрунтування своїх вимог та відповідно заперечень, для чого в тому числі й відкладався розгляд справи. Таких доказів ним не надано. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки первісний позов\~задоволено у\~повномуобсязі, у задоволенні\~зустрічного позову\~відмовлено,судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Outcome: approved