Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

09 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося та рішенням суду від 23 січня 2018 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилися проживати з нею. Позивачка зазначає, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сама вона не здатна забезпечити дитину всім необхідним для належного росту та розвитку. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до позовної заяви долучила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувли в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 січня 2018 року. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобов`язаний надавати утримання своїй малолітній дочці до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а малолітня дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає доцільним стягувати аліменти, у вказаному позивачкою розмірі, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved