Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Позовну заяву позивачка мотивує тим, що 20 лютого 2020 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано її шлюб з [PERSON] 11 січня 2024 року рішенням Любарського районного суду Житомирської області №282/1369/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] позивачка народила доньку - [PERSON] , тобто, менше ніж через 10 місяців після розірвання шлюбу з [PERSON] 09 жовтня 2024 року позивачка, разом із біологічним батьком дитини [PERSON] , подали спільну заяву про державну реєстрацію народження до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 10 жовтня 2024 року позивачка отримала електронний лист, із змісту якого вбачається, що вказану заяву відхилено, так як не пройшло 10 місяців від дня розлучення. Дитина вважається народжена у шлюбі. [PERSON] , достовірно знаючи, що [PERSON] не є його біологічною донькою, категорично відмовляється подати спільну заяву про невизнання ним - колишнім чоловіком батьком дитини до органів ДРАЦС, чим фактично позбавив можливості зареєструвати дитину на її біологічного батька. У свідоцтві про народження, виданому 26 жовтня 2024 року відділом ДРАЦС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 1746 у графі «батько» вимушено та формально записано [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №45364 від 25.11.2024, ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] в межах проведеного дослідження складає 99,9%. Позивачка зазначила, що вона не перебуває у шлюбі з батьком доньки - [PERSON] . На підставі викладеного вище, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити. Визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Виключити відомості із актового запису №1746 від 26.10.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження [PERSON] , [INFO] , про батька [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зазначивши прізвище дитини « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Крім того, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] витрати за надання висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження. Підготовче засідання призначено на 15 год 00 хв 25 лютого 2025 року. 10 лютого 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] не заперечує щодо виключення відомостей з актового запису №1746 від 26.10.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження [PERSON] , [INFO] про нього, як батька. Щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки понесених нею судових витрат просить відмовити мотивуючи тим, що наданими доказами не підтверджено, що саме позивачка понесла витрати, пов`язані з розглядом справи, так як витрати на проведення дослідження поніс [PERSON] . В підготовче засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В частині вирішення питання щодо відшкодування витрат за надання висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі відповідача [PERSON] . Не заперечує в задоволенні позовних вимог в частині виключення відомостей з актового запису про народження [PERSON] про [PERSON] , як батька. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що він визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] . Просить позовні вимоги задовольнити. Розгляд справи просить провести без його участі. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду клопотання, в якому зазначає, що розгляд справи просить провести без участі представника відділу, вирішити питання виходячи з матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20 лютого 2020 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - " [PERSON] ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №260. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року №282/1469/23, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище - " [PERSON] ". 09 жовтня 2024 року через застосунок «Дія» позивачка скористалась комплексною послугою є Малятко , подала заяву №20241009-1449177 та замовила послуги, зокрема: державна реєстрація народження та визначення походження дитини. 10 жовтня 2024 року заяву позивачки є Малятко №20241009-1449177 відхилено, підстава: не пройшло 10 місяців від дня розлучення. Дитина вважається народжена у шлюбі. 26 жовтня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зареєстровано народження [PERSON] [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1746. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 25.11.2024 №45364, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із ч.1 ч.2, ч.3 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка, як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Частина 1 ст. 126 СК України визначає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. ч.1,2,3 ст. 128 СК України). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно із п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, вбачається, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява №3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 25.11.2024 №45364 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. [PERSON] визнав себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується поданою ним до Любарського районного суду заявою. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Зважаючи на те, що у свідоцтві про народження [PERSON] записано відповідача [PERSON] батьком дитини на підставі зі ст. 122 СК України, а також враховуючи доведеність біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] , суд задовольняє вимоги позивачки в частині виключення відомостей про батьківство відповідача [PERSON] та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька дитини - [PERSON] . Щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат за надання висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, суд зазначає наступне. Частиною 8 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, судом встановлено, що згідно наданої позивачкою квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 28.10.2024 [PERSON] сплачено на користь ТОВ «Мама Папа» 1000,00 грн за ДНК тест на встановлення біологічного батьківства [PERSON] над [PERSON] . Згідно квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 01.11.2024 [PERSON] сплачено на користь ТОВ «Мама Папа» 9600,00 грн за ДНК тест на встановлення біологічного батьківства [PERSON] над [PERSON] . За таких обстави позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів понесених нею витрат за проведення молекулярно-генетичного дослідження, а тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дольовому порядку на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн, тобто по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved