Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати дії Акціонерного товариства «Укрпошта» протиправними щодо перерахування оплати у сумі 7275 грн. 50 коп. за послуги з центрального опалення на помилкові реквізити, стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» помилково перерахований платіж в сумі 7275, 50 грн., а також стягнути майнові збитки, що завдані неякісним наданням послуг, 4,50 грн. - поштовий збір, 650,70 грн. - сума пені у розмірі 3 відсотків річних, нарахованої КП «Київтеплоенерго» за період з 20.01.2020 по 20.01.2022, та 727,55 грн. - сума пені у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожен день прострочення від дня завершення помилкової платіжної операції до дня переказу коштів на рахунок отримувача, всього разом у сумі 8658, 25грн. Посилається на те, що Позивач у позові зазначає, що для сплати за центральне опалення, нею 20.01.2020 до відділення поштового зв`язку [ADDRESS] було надано рахунок повідомлення станом на 01.01.2020 та кошти у сумі 7275 грн. 50 коп. для сплати за послуги з центрального опалення. У поштовому відділенні допущено помилку, її грошові кошти в сумі 7275,50 грн., не зважаючи на чітко вказані в рахунку-повідомленні банківські реквізити, відправлено за іншими реквізитами. Поштовий збір за надану послугу мною сплачено. Оскільки, платіж до КП «Київтеплоенерго» не надійшов, позивач звернулась до АТ «Укрпошта» з заявою щодо перерахування невірно зарахованих коштів на номер рахунку чітко зазначений у рахунку-повідомленні або повернути позивачу її кошти. Зазначає, що у відповідях на її заяви АТ «Укрпошта» визнає свою вину, зокрема, що через допущену помилку працівником АТ «Укрпошта» виникла невідповідність замість чітко вказаних у рахунку-повідомленні реквізитів, кошти в сумі 7275, 50 грн. відправлені за іншими реквізитами, відповідач вважає переказ помилковим. Вказує, що 27.10.2021 нею направлено претензію до відповідача з вимогою повернути їй кошти, проте відповідач відповіді на претензію їй не надав, кошти на її рахунок не повернув. Також позивач зазначила, що у разі виконання помилкової платіжної опереції на рахунок неналежного отримувача надавач платіжних послуг зобов?язаний після виявлення помилки негайно переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції отримувачу, а також сплатити йому пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожен день прострочення від дня завершення помилкової платіжної операції до дня переказу коштів на рахунок отримувача, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції. Отже, розрахунок 0,1 відсотка пені за прострочений платіж наступний: 7275, 50 грн. (сума платежу) ? 0,1% х 730 (днів прострочення) = 5 307,10 грн. Але, оскільки ця сума перевищує 10 відсотків суми платежу, то максимально можливий розмір пені за прострочення платежу становить 10 відсотків і дорівнює 727,55 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду та відповідно до ст. 33 ЦПК України 23.12.2021 було визначено склад суду. Ухвалою суду від 05.01.2022 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.02.2022 до суду від відповідача надійшов відзив, де зазначено, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» укладено договір від 29.08.2018 №111.11.2-2567 про надання послуг з приймання платежів. Договір відповідно до п. 8.1. Договору є безстроковим. Приймання платежу від [PERSON] , здійснювалось за Договором від 29.08.2018 № 111.11.2.-2567 укладеним з Агрегатором, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ». Умовами договору передбачено обов?язок відповідача прийняти платіж від платника з використанням програмного забезпечення бази даних системи «АСОКП» та інформації, що наявна в даному програмному забезпеченні і в подальшому перерахувати кошти на рахунок ТОВ «ФК ГЕРЦ» для їх розподілу та зарахування одержувачу. Відповідачем здійснено приймання платежу за даними визначеними в рахунку повідомленні наданому позивачем та здійснено перерахування коштів на рахунки ТОВ «ФК ГЕРЦ», тобто виконано умови договору в частині приймання платежу та подальшого його перерахуванню Акрегатору, що підтверджується розрахунковим документом. Так, 20.01.2020 оператором поштового зв?язку ВПЗ Київ-186 було прийнято платіж від [PERSON] в сумі 7 275,49 грн. та створено інформацію про приймання платежу в програмному забезпеченні «АСОКП» на підставі отриманого від платника рахунка-повідомлення. Після здійснення даних дій, оператором видано позивачу касовий чек РРО та квитанцію рахунок. В подальшому кошти в сумі 7 275,49 грн. за умовами договору від 29.08.2018 № 111.11.2.-2567 укладеного з Агрегатором, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» були перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ ФК ГЕРЦ. З цього слідує, що послуга по переказу коштів на підставі договорів з платником та ТОВ ФК ГЕРЦ була надана відповідачем в повному обсязі, згідно з умовами договорів. Вказано, що відповідач належним чином надав послугу, не набув у власність кошти Позивача, а тому не зобов?язаний нести обов?язок щодо їх відшкодування чи повернення. Грошові кошти позивача перебувають у володінні ЖБК «Комунальник - 15» без достатньої правової підстави. Відповідач прав позивача не порушував, умови договору з приймання платежу виконав в повному обсязі. У зв`язку з вищевикладеним, просить відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом на підтвердження своїх позовних вимог надає як доказ: - рахунок повідомлення про оплату послуг централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення у квартирі [ADDRESS] на суму 7275,49 грн - фіскальний чек про оплату на суму 7275,50 грн та комісії на суму 4,50 грн, разом 7280 грн від 20.01.2020 з зазначенням платника - [PERSON] ; - заяви від 23.04.2020, 07.06.2020, 12.08.2021, надіслані АТ «Укрпошта»; - претензія від 27.10.2021; - відповіді від 08.05.2020 за № 1853-К-2020042310445-В, від 30.06.2021 № 1853-к-2021060710489, від 16.08.2021 № 18953-к-2021072110369-В. Судом встановлено, що згідно реєстру прийнятих платежів он-лайн за 20.01.2020 одержувачем ГІОЦ, за номером особового рахунку 12 платником значиться [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Порушення права пов`язане з позбавленням цього суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 зі справи № 1-23-32/135-08-4825. Водночас Верховний Суд зазначає, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). Тобто, якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). Суд зазначає, що позивачкою не надано доказів, які б підтверджували наявність порушеного права, натомість встановлено, що оплату послуг здійснювала [PERSON] , яка стороною у справі не є. Будь - яких пояснень стороною позивача з цього приводу суду не надано. Виходячи з того, що позивачем не доведено порушення її права, суд вважає [PERSON] неналежним позивачем, тобто особою, якій не належить право вимоги по пред`явленому позову. Що стосується наданих суду запитів та відповідей на них, їх суть зводиться до переписки між [PERSON] та АТ «Укрпошта» з приводу невірного зарахування коштів, що сплачені 20.01.2020, що аж ніяк не свідчить про те, що саме нею вони сплачувалися та про право позивачки вимагати їх повернення з будь-яких причин, з врахуванням цього дані запити та відповіді судом до уваги не приймаються.

Outcome: dismissed