Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У грудні 2024 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт, народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] , у м.Львів, у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, проживаючої у [ADDRESS] , у батька [PERSON] [INFO] , громадянина України проживаючого у смт. Високопілля, Бериславського району Херсонської області, з метою подальшої реєстрації факту народження заявника в органах державної реєстрації актів цивільного стану, та отримання заявником відповідного свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, військово-облікового документа. Заява мотивована тим, що заявник, [PERSON] , народився [INFO] в місті Львів у Львівській обласній клінічній лікарні, що підтверджується архівною медичною довідкою цього закладу від 12 серпня 2022 року. Однак у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України відсутній актовий запис про його народження, що позбавляє його можливості отримати необхідні документи та реалізувати свої права як громадянина України. Мати заявника, [PERSON] , зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію народження свого сина. Однак їй було відмовлено, оскільки в реєстрі відсутній актовий запис про народження, а наданий медичний документ не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, яким затверджено форми документів, необхідних для реєстрації народження. У зв`язку з цим заявник не може звернутися до органів ДРАЦС особисто, оскільки відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», особи, які досягли 16-річного віку, можуть подати заяву про реєстрацію народження лише за наявності паспорта. Враховуючи, що заявник не має паспорта, він позбавлений можливості реалізувати це право. Встановлення факту народження є необхідним для отримання заявником свідоцтва про народження, оформлення паспорта громадянина України, військово-облікового документа, постановки на військовий облік, проходження медичної комісії та виконання обов`язку щодо захисту України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд може встановити факт народження у випадках, коли неможливо зареєструвати його в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Пункт 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість звернення до суду у разі відсутності можливості реєстрації народження органами ДРАЦС. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» підтверджує, що встановлення факту народження є можливим у судовому порядку, якщо немає іншої можливості отримати відповідний документ. Таким чином, судове встановлення факту народження є єдиним можливим способом реалізації прав заявника та усунення правової невизначеності щодо його правового статусу. На судовому засіданні представник заявника [PERSON] пояснив, що заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Львів, проте актовий запис про його народження у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній. Органи ДРАЦС відмовили у реєстрації народження через відсутність медичного свідоцтва встановленої форми, хоча у заявника є архівна довідка з лікарні, яка підтверджує факт його народження. Через це він не може отримати свідоцтво про народження, оформити паспорт та реалізувати свої законні права, тому звернення до суду є єдиним можливим способом вирішення цієї ситуації. Представник заінтересованої особи про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 07 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документу, що відповідає вимогам частини шостої статті 128 ЦПК України. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, що відповідає вимогам статей 294, 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, підтверджується наступне. 01 вересня 1989 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з актовим записом № 583, після укладення шлюбу наречена змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 19 травня 2006 року Високопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про розірвання шлюбу внесено під № 26. 20 грудня 2016 року реєстратором Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Миколаєві до актового запису про розірвання шлюбу внесено зміни, що підтверджують його чинність. 11 листопада 2023 року реєстратором Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану проведено верифікацію даних матері заявника. Внаслідок цього внесено зміни щодо її персональних даних: прізвище змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; ім`я змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, у період з 01 вересня 1989 року по 19 травня 2006 року мати заявника носила прізвище « [PERSON] ». На момент народження заявника, [INFO] , її прізвище відповідало прізвищу батька « [PERSON] ». Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, підтверджується наступне. 19 травня 2006 року Високопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Актовий запис про розірвання шлюбу внесено під номером 26. Згідно з даними витягу, після розірвання шлюбу дружина повернула своє попереднє прізвище « [PERSON] ». 24 лютого 2015 року реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області до реєстру було внесено запис про розірвання шлюбу. У зв`язку з цим 19 травня 2006 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Таким чином, у період з 01 вересня 1989 року по 19 травня 2006 року мати заявника носила прізвище « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу вона повернула своє дівоче прізвище « [PERSON] », що підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі актів цивільного стану. Відповідно до медичної довідки, виданої Львівською обласною клінічною лікарнею (медичний архів), підтверджується, що [PERSON] з 10 червня 1994 року по 14 червня 1994 року перебувала на стацлікуванні в пологовому відділенні Львівської обласної клінічної лікарні з приводу: Народила [INFO] о 4:15 год. живого доношеного хлопчика, вагою 2800 г та довжиною 48 см. Довідка видана 12 серпня 2022 року [PERSON] на підставі стаціонарно-приймального журналу пологового відділення за 1994 рік медреєстратором архіву [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] від 04 лютого 2023 року, адресованої Центрально-Міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі, підтверджується наступне. Заявниця звернулася з проханням роз`яснити процедуру реєстрації народження її сина, [PERSON] , [INFO] , та отримання відповідного свідоцтва. У своїй заяві вона зазначила, що її син народився у Львівській обласній клінічній лікарні, проте державна реєстрація його народження не була здійснена, а актовий запис про народження у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній. До заяви було додано документи, що підтверджують факт народження, зокрема довідку Львівської обласної клінічної лікарні, видану на підставі архівних даних акушерського журналу за 1994 рік. Відповідно до відповіді Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 04 лютого 2023 року на звернення [PERSON] , підтверджується наступне. Згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян України, актовий запис про народження дитини чоловічої статі, яка народилася у [PERSON] [INFO] , відсутній. У відповіді зазначено, що наданий документ про народження не може бути прирівняний до медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), яке є необхідним для державної реєстрації народження. Відповідно до чинного законодавства, такий документ є єдиною підставою для реєстрації народження у відділах ДРАЦС. Також у відповіді наголошується, що на даний момент до законодавства України не внесено змін, які б дозволяли реєструвати народження на підставі наданої архівної довідки. У зв`язку з цим Центрально-Міський відділ рекомендував вирішувати питання реєстрації народження у судовому порядку. Відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі від 20 листопада 2024 року на адвокатський запит [PERSON] від 01 листопада 2024 року, підтверджується наступне. Розглянувши запит щодо можливості державної реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , на підставі наданої медичної архівної довідки Львівської обласної клінічної лікарні від 12 серпня 2022 року, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомив про відсутність законодавчих підстав для такої реєстрації. Згідно з Розділом 3 пункту 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, проведення державної реєстрації народження можливе лише за наявності одного з наступних документів: медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о); довідки з місця проживання дитини. Оскільки вказані документи у заявника відсутні, державна реєстрація народження [PERSON] у позасудовому порядку не є можливою. У зв`язку з цим Відділ державної реєстрації актів цивільного стану рекомендував звернутися до суду для встановлення факту народження, що має юридичне значення. Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1029 від 12 червня 2024 року, було проведено судово-медичне обстеження [PERSON] , [INFO] . Дослідження здійснювалося у відділенні судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Криворізького районного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Обстеження проводив судово-медичний експерт [PERSON] , який є завідувачем відділення та має 23-річний стаж роботи. У рамках експертизи було здійснено зовнішній огляд; рентгенологічне дослідження кісткової структури; аналіз медичних документів, зокрема довідки Львівської обласної клінічної лікарні від 12 серпня 2022 року, яка підтверджує факт народження [PERSON] [INFO] . Під час зовнішнього огляду встановлено наявність вікових змін, зокрема зморшок на лобі, носо-губних складках та у зовнішніх кутах очей. Вторинні статеві ознаки розвинуті правильно, що відповідає віковим нормам. Рентгенологічне дослідження, проведене на підставі знімка № 10567 від 12 червня 2024 року, показало, що зони росту кісток повністю закриті, що відповідає віку 30-35 років. Аналізуючи медичні документи, експерт взяв до уваги довідку Львівської обласної клінічної лікарні, яка підтверджує народження [PERSON] [INFO] . На підставі комплексного обстеження, що включало судово-медичний огляд, рентгенологічний аналіз та вивчення медичних документів, встановлено, що біологічний вік [PERSON] відповідає його паспортному віку та складає приблизно 30-35 років. Оскільки у [PERSON] відсутні документи, що посвідчують особу, було здійснено фотозйомку обстежуваного. На зображенні зафіксовані риси обличчя, які можуть бути використані для його ідентифікації. Документ підписаний судово-медичним експертом [PERSON] . Із вказаних доказів та пояснень учасників суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] у місті Львів у Львівській обласній клінічній лікарні. Його мати, [PERSON] , перебувала у пологовому відділенні лікарні з 10 по 14 червня 1994 року, що підтверджується архівною медичною довідкою. Актовий запис про народження [PERSON] у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній. Мати заявника неодноразово зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою зареєструвати народження сина, однак отримала відмову через відсутність медичного свідоцтва встановленої форми. Заявник не має паспорта громадянина України та військово-облікового документа, що унеможливлює його ідентифікацію та реалізацію прав, пов`язаних з громадянством. Судом встановлено, що на момент народження заявника його мати носила прізвище « [PERSON] », яке отримала після укладення шлюбу у 1989 році. Після розірвання шлюбу 19 травня 2006 року вона повернула своє попереднє прізвище « [PERSON] ». Згідно з висновком судово-медичної експертизи, біологічний вік [PERSON] відповідає 30-35 рокам, що узгоджується з його датою народження [INFO] . Враховуючи відсутність актового запису про народження та неможливість реєстрації цього факту в позасудовому порядку, встановлення факту народження заявника є необхідним для оформлення ним документів, що посвідчують особу. Згідно зі статтею 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно зі статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має право на ефективний спосіб захисту прав, що означає її можливість пред`явити в суді вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначається у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, розгляд у порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо такі факти породжують юридичні наслідки; від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у пункті 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, державна реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з частиною першою статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що встановлення факту народження [PERSON] в судовому порядку є необхідним та обґрунтованим. Відсутність у заявника актового запису про народження та офіційного документа, що посвідчує особу, створює для нього істотні перешкоди у реалізації прав, гарантованих Конституцією та законодавством України. Відсутність свідоцтва про народження унеможливлює отримання паспорта громадянина України, що, у свою чергу, позбавляє заявника можливості реалізовувати право на освіту, працю, медичне обслуговування, соціальний захист та інші основоположні права. Крім того, неможливість оформлення військово-облікового документа порушує обов`язок заявника щодо виконання військового обов`язку перед державою, що є особливо важливим в умовах воєнного стану. Усі надані докази, зокрема архівна довідка медичного закладу, свідчення матері, судово-медична експертиза та витяги з реєстру актів цивільного стану, узгоджуються між собою, підтверджуючи факт народження заявника [INFO] в місті Львів. Висновки судово-медичної експертизи, які встановлюють біологічний вік заявника в межах 3035 років, відповідають його заявленому віку та підтверджують достовірність наданих документів. Відсутність офіційного підтвердження факту народження створює для заявника стан правової невизначеності, що суперечить принципу правової визначеності та вимогам захисту прав людини, закріпленим у міжнародних договорах, учасником яких є Україна. Неможливість реєстрації народження в адміністративному порядку через відсутність відповідних документів є підставою для встановлення цього факту в судовому порядку, що узгоджується з нормами ЦПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України. Беручи до уваги воєнний стан в Україні, забезпечення належного оформлення документів громадян є також питанням національної безпеки. Відсутність реєстрації особи в офіційних державних реєстрах створює ризики для держави, оскільки унеможливлює контроль за військовим обліком та соціальним забезпеченням громадян. Отже, встановлення факту народження заявника відповідає не лише його особистим інтересам, а й державним інтересам у забезпеченні правопорядку, обороноздатності країни та контролю за дотриманням обов`язків громадян перед державою. Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлення факту народження [PERSON] є законним, обґрунтованим та необхідним для усунення правової невизначеності щодо його правового статусу, забезпечення його прав на отримання документів, що посвідчують особу, а також виконання ним своїх обов`язків перед державою. На підставі викладеного та

Outcome: approved