Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] . Заяву аргументує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай). [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . На день смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON] співмешканка без родинних відносин. Також у вказаному будинку без реєстрації місця проживання мешкав на час смерті [PERSON] і заявник. Таким чином, заявник вважає, що прийняв спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, брат заявника [PERSON] спадщину не прийняв. Маючи намір оформити спадщину після батька, заявник звернувся до Другої чернігівської нотаріальної контори, де йому було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді 11.10.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні 05.12.2024 заявник [PERSON] та його представник адвокат Деденко О.М. вимоги підтримали з підстав, указаних у заяві та просили їх задовольнити. Судом залучено Носівську міську раду в якості заінтересованої особи до участі у розгляді справи. Оголошено перерву. Після перерви у судове засідання 21.02.2025 учасники справи не з`явилися. Заявником і його представником подано заяву про підтримання вимог зави і розгляд справи без їх участі. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити вимоги [PERSON] . Заінтересованою особою Носівською міською радою заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подано. Про розгляд справи повідомлено згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом доставлення ухвали про залучення заінтересованою особою до електронного кабінету. Заслухавши доводи заявника та його представника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] доводиться батьком заявника [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З відповідей Носівської державної нотаріальної контори від 05.11.2024 та Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 11.12.2024 вбачається, що спадкова справа після [PERSON] не заводилась (а.с. 19, 39). Згідно довідки ЦНАП Носівської міської ради Чернігівської області № 519/1 від 10.07.2024, [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON] співмешканка без родинних відносин (а.с. 7) [PERSON] надіслала до суду заяву та письмові пояснення, згідно яких просить задовольнити заяву [PERSON] . У матеріалах справи міститься акт про встановлення факту проживання без реєстрації на території села Володькова Дівиця (колишня назва Червоні Партизани) Ніжинського (раніше Носівський район) Чернігівської області від 06.09.2024, складений про те, що [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] , фактично до дня смерті батька до 01.12.2004 проживав без реєстрації зі своїм батьком [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Акт складено та підписано свідками [PERSON] та [PERSON] , справжність підписів яких засвідчено старостою Володьководівицького старостинського округу (а.с. 6) Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що є матір`ю заявника [PERSON] . З померлим [PERSON] перебувала у шлюбі, проживали у Ніжині. У шлюбі народився їх син - заявник по справі [PERSON] . Шлюб її з [PERSON] був розірваний за життя останнього. [PERSON] на час смерті проживав у [PERSON] , та з ним проживав їх син [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання, що заявник [PERSON] є її колишнім чоловіком, з яким проживали у Ніжині. Проте, вже на час смерті колишнього свекра [PERSON] , вона з [PERSON] не проживала, але знає, що коли захворів [PERSON] , за місцем його проживання у [PERSON] їздив [PERSON] , перебував там, інколи залишався ночувати, допомагав по господарству, ліками. Брат [PERSON] [PERSON] проживав у Ніжині. Свідок [PERSON] надав показання, що мешкає у с. Володькова Дівиця і є двоюрідним братом заявника по справі [PERSON] , так як померлий заявника батько - [PERSON] був рідним братом матері свідка. [PERSON] , до хвороби його батька [PERSON] , жив у м. Ніжині. На час смерті [PERSON] проживав у [PERSON] . Коли перед смертю погіршився стан його здоров`я через травму голови і необхідністю, у зв`язку з цим стороннього догляду, свідок регулярно бачив [PERSON] у селі, який говорив, що приїхав до батька, доглядає за ним, живе з ним. Відповідно до положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного\~Суду України\~від\~30.05.2008\~року\~№7\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.\~1296\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За таких\~обставин,\~суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] на день смерті останнього, підтверджується дослідженими у судовому засіданні актом проживання без реєстрації та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Даний факт, за встановленням якого звертається заявник має юридичне значення, оскільки визначає його право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже вимоги заявника [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved