Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано [INFO] у якому у них [INFO] народився син [PERSON] . Вказував, що подружнє життя не склалось через постійні непорозуміння щодо сімейних відносин, систематичні суперечки, в тому числі з дріб`язкових побутових питань та втрати почуття любові один до одного. З жовтня 2023 року відповідачка проживає окремо від нього та сина, який перебуває на його самостійному утриманні та вихованні. Також зазначив, що відповідачка має намір виїхати за кордон на постійне місце проживання, що зумовлює необхідність у встановленні факту здійснення батьком самостійного виховання та утримання сина. На підставі викладеного, просив розірвати шлюб між ними. Сина [PERSON] залишити проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12.08.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1247, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження. Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення проживати дитину разом із батьком та встановлення факту утримання батьком неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким із батьків буде проживати дитина, відсутній, а тому просив залишити сина після розірвання шлюбу проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. від 10.02.2025 року, батьки дійшли згоди, що син [PERSON] буде проживати з батьком та перебуватиме на його самостійному утриманні та вихованні. Таким чином встановлені обставини справи свідчать, що дійсно дитина перебуває на утриманні та вихованні батька. Також суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , батько [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким буде проживати дитина у суду не виникає, обидві сторони згідні з тим, що син після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні, виходячи із інтересів дитини, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved