Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

У серпні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно з якою позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.01.2022 року у розмірі 141 250,04 грн., станом на 16.05.2023, а також судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] 12.01.2022 підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, після чого відповідачем 12.01.2022 за допомогою ОТР було підписано з банком заяву № б/н. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 12.01.2022 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 12.01.2022 про надання строкового кредиту у розмірі 36800,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річного відсоткової ставки у розмірі 18%. Додаткового із відповідачем за допомого ОТР пароля підписаний графік кредиту. Також позивач, зазначає, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підпис відповідача у анкеті-заяві. Разом з тим, позивач вказує, що в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.05.2023 року має заборгованість у розмірі 141 250,04 грн., з яких: - 123 935,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; - 17 315,04 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. За вказаних обставин, а також зв`язку з виникненням у відповідача заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.02.2025 до суду надійшли пояснення позивача АТ КБ «Приватбанк» щодо дати договору, яка помилково вказана у 2021 році, але фактично договір підписано у 2022 року у яких позивач просив вважати дату укладення Кредитного договору б/н щодо надання кредитних коштів відповідачу у розмірі 129000.00 грн. саме 12 січня 2022 р., а дату 12 січня 2021 р., що зазначена у Договорі вважати помилковою, що підтверджується наведеними вище аргументами та доданими до позовної заяви доказами. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в позовній заяві позивач зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку а винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В матеріалах справи наявна підписана відповідачем Анкета-опитувальник клієнта-фізичної особи від 12.01.2021 року, яка містить угоду про використання простого електронного підпису, відповідно до якої Банк та Позичальник (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Позичальнику, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Позичальника: OTP-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Позичальнику змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Позичальник надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Позичальника та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Позичальником здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер [NUMBER] . Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 12.01.2022 підписала загальній умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» (паспорт кредиту) за допомогою ОТР пароля в порядку, регламентованому постановою НБУ №151 від 13.12.2019, відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис. Мета отримання кредиту - споживчі цілі, в тому числі придбання товарів, оплата послуг. Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви надано копію Кредитного договору б/н від 12 січня 2021 р. Позивач у поданих поясненнях зазначає, що дата 12 січня 2021 р. вказана помилково, а фактично Кредитний договір підписаний сторонами 12.01.2022 р., що підтверджується наступним: 1) До підписання Договору спочатку проведено ідентифікацію клієнта та підписано Анкету-опитувальник клієнта фізичної особи 12.01.2022 р.; 2) Зі сторони позивача договір підписаний Керівником Департаменту незабезпеченого кредитування ГО [PERSON] , який діяв на підставі доручення №9492-К-0 від 15.12.2021 р., про що зазначено у преамбулі Договору. 3) До позовної заяви надано копію заяви відповідача від 12.01.2022 р. щодо підтвердження виконання зобов`язань за договором від 12.01.2022 та доручення щодо встановлення регулярного платежу з картки для погашення заборгованості, яка підписана разом із Договором. 4) До позовної заяви надано копію Графіку платежів за споживчим кредитом Миттєва розстрочка. Кредит готівкою, що також підписаний відповідачем разом із Договором 12.01.2022 р., в якому вказана дата 12.01.22 р. як дата надання кредиту в розмірі 129000.00 грн., який відповідає розміру кредиту, що зазначений у п. 1. Договору «Істотні умови кредитування». 5) До позовної заяви надано копію «Загальні умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які по суті наданої інформації є паспортом споживчого кредитування та підписані Відповідачем 12.01.2022 р. 6) До позовної заяви надано Виписку за договором № б/н за період 12.01.2022 - 10.12.2022, в якій перша операція зазначено у дату 12.01.2022 «Покупка, ПЕРЕВОД СРЕДСТВ: PRIVATBANK,HEAD OFFICE,DNEPROPETR-SK.UA" у розмірі -129 000,00 грн., що підтверджує отримання відповідачем кредиту саме у день підписання договору -12.01.2022 р. Статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон) визначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, згідно з ч.1 вказаної статті до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті. Частиною 3 ст. 9 Закону визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку відповідно до п. 12. Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 12.01.2021 паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеним Законом України «Про споживче кредитування», наявні підстави вважати, що АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач мали намір укласти договір споживчого кредитування. 10 січня 2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано кредитний договір № б/н про надання строкового кредиту у розмірі 129 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18% річних, 1,5% на місяць, що підтверджується копію такого договору, наявного в матеріалах справи. Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення договору між відповідачем та банком. Відповідно до п.п.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені у графіку, шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком щодня, не пізніше дня сплати ануїтентного платежу, зазначеного в графіку. Проценти розраховуються на загальну суму кредиту, зазначену в Розділі 1 «Істотні умови кредитування» цього договору. Відповідно до п.п.8.14. п.8 кредитного договору графік платежів є невід`ємною частиною договору. За змістом п.п.4.2. п.4 кредитного договору для погашення заборгованості за кредитом позичальник до дати, зазначеної в графіку за споживчим кредитом, зобов`язується вносити кошти у розмірі, що підлягає сплаті за договором, на рахунок, зазначений у чеку, через термінал самообслуговування, касу, систему дистанційного обслуговування «Приват24», шляхом підключення послуги «Регулярний платіж» та будь-якими іншими каналами, якщо банком надається така технічна можливість. Строк дії договору визначається кінцевою датою повернення кредиту, однак не раніше повного виконання сторонами зобов`язань за договором, що передбачено п.п.6.1. п.6 кредитного договору. Згідно підписаного відповідачем з графіку платежів за споживчим кредитом «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» кредит надавався відповідачу на 36 місяців. Згідно Виписки за договором №б/н вбачається вчинення операцій щодо погашення кредиту та відсотків за його користування - дати операцій 12.02.2022 р., 26.04.2022 р., 02.10.2022 р., тобто відповідачем вчинені дії, направлені на фактичне виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді згідно ст.ст. 205, 207 ЦК України. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 09.09.2020 у справі №732/670/19; від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього, що передбачено ч. 5 ст. 11 Закону. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено також, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором б/н від 12.01.2021 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, тоді як відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Вказане також підтверджується випискою за договором №б/н за період 12.01.2022-17.05.2023. Позивачем до суду надана виписка по рахунку, яка згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором. Звернути увагу, що Відповідачем частково виконано зобов`язання за Кредитним договором №б/н, що згідно із Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц свідчить про укладення договору та прийняття Відповідачем зобов`язань за ним. Згідно з розрахунком позивача, який перевірено судом заборгованість відповідача за договором №б/н від 12.01.2021 станом на 16.05.2023 становить 141 250,04 грн., з яких: - 123 935,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; - 17 315,04 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Як встановлено судом, [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у вказаному вище розмірі. Доказів на спростування вказаних вище обставин справи, у тому числі на підтвердження сплати повністю заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.01.2021, відповідачем до суду не подано. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з банком кредитний договір, користуючись наданими їй кредитними коштами та достовірно знаючи про умови кредитування, про що свідчить її підпис у заяві про умови кредитування, порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 141 250,04 грн., а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved