Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, Обухівської районної держаної адміністрації, в якому просив взнати за ним у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,9471 га, кадастровий №3223189300:05:007:0005, яка розташована за адресою: Київська область,\~Обухівський район,\~Щербанівська сільська рада. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось нерухоме майно. 27.02.2024 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. 25.06.2024 року державним нотаріусом Ларисою Коваленко було надано лист №498/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа (сертифікату серії КВ № 0074352 від 17 березня 1997 року) на земельну частку (пай), що розташована на території Щербанівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, який підтверджує факт набуття (виникнення) права власності у [PERSON] на земельну частку пай, та Позивачу запропоновано звернутись до суду для захисту своїх прав. 19.11.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, витребувано в Обухівської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 26.12.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] - мати Позивача, про що Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області 29 червня 1999 року видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . 27 лютого 2024 року Позивач звернувся до Обухівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на майно померлої матері. Позивачу видано Витяг №75986255 від 27.02.2024 року про реєстрацію спадкової справи №72061080 (у нотаріуса №27/2024). Для оформлення спадщини Позивачем надані документи про родинний зв`язок Позивача і покійної [PERSON] , а також копія Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КВ № 0074352 від 17 березня 1997 року, оригінал якого у позивача відсутній. На запит нотаріуса Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Лариси одержано відповідь Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про те, що в архіві відділу №6 відсутній другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я покійної [PERSON] взамін Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КВ № 0074352 від 17 березня 1997 року. Згідно Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №264/12-24 від 22.01.2024 року, виданого виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області - [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На дату її смерті в житловому будинку був зареєстрований [PERSON] - Позивач та син покійної [PERSON] . Згідно додатку до розпорядження №143 від 28 березня 1997 - списку пайовщиків, які мають право на земельну частку пай за схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Придніпровське» - земельна частка (пай) № [NUMBER] площею 3,00 га була виділена [PERSON] , та розташована в межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області. Згідно співставлення даних Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), розробленої Київським відділенням Інституту землеустрою УААН у 1997 році та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельній ділянці № [NUMBER] присвоєно кадастровий № 3223189300:05:007:0005. Станом на 06 листопада 2024 року у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про суб`єктів права власності на дану земельну ділянку. Викопіювання Схеми поділу та Інформація з ДЗК додана до позовної заяви. Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - земельна частка (пай) № [NUMBER] сформована у земельну ділянку розміром 2,9471 га, та їй присвоєно кадастровий № 3223189300:05:007:0005. 25.06.2024 року державним нотаріусом Ларисою Коваленко було надано лист №498/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа (сертифікату серії КВ № 0074352 від 17 березня 1997 року) на земельну частку (пай), що розташована на території Щербанівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, який підтверджує факт набуття (виникнення) права власності у [PERSON] на зазначену земельну частку пай, та Позивачу запропоновано звернутись до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Відповідно до пунктів 4.15 та 4.20 Глави 10 Наказу Мін`юсту від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації (в тому числі і на квартиру), проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є наявність оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно та наявність державної реєстрації права власності на спадкове майно. За відсутності правовстановлюючого документу або державної реєстрації права власності у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі свідоцтва та оформлення спадкових прав. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державне реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий за життя не зареєстрував у відповідних органах право власності на земельну ділянку позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права і обґрунтовано звертається до суду з даним позовом. Як вбачається із копії спадкової справи №27/2024, інші спадкоємці після смерті [PERSON] , окрім позивача, відсутні. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Для подальшого утримання та збереження майна Позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, не існує. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Отже, зважаючи на вищевикладене, можна вважати, що померла за життя була власником земельну ділянку площею 2,9471 га, кадастровий №3223189300:05:007:0005, яка розташована за адресою: Київська область,\~Обухівський район,\~Щербанівська сільська рада, у зв`язку з цим дана земельна ділянка входить до складу спадщини, а тому за позивачем, як за єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, має бути визнано право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги відповідають наведеним нормам діючого законодавства України, обґрунтовані наявними у справі доказами, в зв`язку із чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved