Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 26\~травня 2021року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 33671, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 2\~000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом 2,5% в день. Відповідач не вжила заходів для погашення заборгованості, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило позивачу право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 22 липня 2024 року 12\~450,00грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 2 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 10 450,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості, сплачений судовий збір у сумі 2\~422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 10\~500,00 грн. Процесуальні дії у справі. 16 грудня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 24 грудня 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 24\~грудня 2024\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ЦПК України, дотримано, однак у судове засідання він повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223\~та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 26\~травня 2021року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 33671. Сума кредиту становить 2 000,00 грн, строк 30 днів, фіксована процентна ставка 2,5 % на добу. Відповідач ознайомилася з умовами договору та погодилася з ними. Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів. Відповідач зобов`язалася повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала. 17 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №33671. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги становить 12\~450,00грн. Отже, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» придбало право вимоги за вищезазначеним кредитним договором до відповідача. Станом на 22 липня 2024 року заборгованість за кредитним договором не погашена і становить 12\~450,00грн, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 2 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 10 450,00 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.536\~ЦК України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, згідно з ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, порушення нею взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором. Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Так, судом встановлено, що 29 грудня 2023 року між позивачем та адвокатом Пархомчуком С.В. було укладено договір про надання правової допомоги. Позивач на підтвердження понесених витрат надав акт про отримання правової допомоги від 14 січня 2025 року згідно з договором про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року. Суд вважає завищеною вартість наданих послуг представником позивача. \~ \~ \~ \~Так, на переконання суду, дії щодо надання консультації про перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості по даному спору, складання заяв до суду, інших клопотань, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу\~судової справи не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Також необхідно зазначити, що справа розглядалася за відсутності сторін в судовому засіданні. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн. В стягненні\~іншої частини\~таких витрат\~ позивачу\~необхідно відмовити. З огляду на викладене та

Outcome: approved