Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила встановити, що трудова книжка [NUMBER] яка заповнена 28.11.1980 та видана на ім`я « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] (дівоче прізвище [PERSON] ). Заява обґрунтована тим, що 08.10.2024 [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку. Проте, Рішенням від 15.10.2024 № 155250031290 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не врахуванням до загального стажу періодів роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці запис прізвища власника проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. В зв`язку з чим, заявник змушена звертатись до суду з метою встановлення факту належності документу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2024 року було відкрито провадження по цивільній справі у порядку окремого провадження з викликом сторін. 10 січня 2025 року від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшли пояснення, в яких також вказала про розгляд справи без участі представника Головного Управління. 24 січня 2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області подано до суду пояснення на заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в яких вказав, що заявником обрано не вірний спосіб захисту порушеного чи оспорюваного права, а факти, які просить встановити заявник, не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні заяви [PERSON] 27 лютого 2025 року до суду від представника заявника адвоката Вейко А.В. надійшла заява про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, до якої долучено додатки. В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали заяви, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] в с. Арциз Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.07.1962 року серії [NUMBER] . В подальшому, 17.11.1979 року заявник (дівоче прізвище [PERSON] ) відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046365549, зареєструвала шлюб у відділі актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області за № 196 та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 24 грудня 1983 року за № 182 відділом актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . При укладенні шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Надалі, Самарським відділом ЗАГСу Куйбишівської області шлюб було розірвано (запис № 778). 21 листопада 1987 року заявник вступила в шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується записом за № 96 відділу актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046364973. Водночас, з 24.11.1980 року заявник почала свою трудову діяльність, що підтверджується записами в трудовій книжці [NUMBER] . Так, 08.10.2024 [PERSON] ( [INFO] ) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі управління) з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку. За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 155250031290 від 15.10.2024 [PERSON] , [INFO] , відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не врахуванням до загального стажу періодів роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці запис прізвища власника проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, на титульній сторінці запис прізвища проведено на аркуші наклеєному в графі «Прізвище» та вказано прізвище « [PERSON] (мовою оригіналу « [PERSON] »). В той же час, ім`я та по батькові вказано « [PERSON] », дата народження « [INFO] », що відповідає паспорту громадянина України № [NUMBER] та свідоцтву про народження серії [NUMBER] , копії яких містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься копія архівної довідки, видана [PERSON] про те, що в книгах наказів по ТОВ «Завод Промінь» Березівського району Одеської області значаться накази про зарахування [PERSON] та звільнення [PERSON] , що, на переконання суду, також може свідчити на підтвердження факту належності трудової книжки заявнику. Крім того, заявником надано архівну довідку, видану [PERSON] , [INFO] , в тім, що вона була зареєстрована Березівським районним центром зайнятості як безробітна, якій було скорочено виплату, а надалі розпочато, припинено виплату матеріальної допомоги, тощо. Вказані відомості повністю співпадають з відомостями зазначеними в трудовій книжці наданій заявником. Відтак, судом з`ясовано, що через невідповідність ведення трудової книжки заявника, остання позбавлена можливості реалізувати встановлені законом гарантії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. У відповідності до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. При цьому, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Отже, суд вважає, що виявлена помилка в оформленні щодо написання прізвища в трудовій книжці є технічною, через неодноразове укладення заявником шлюбу з подальшою зміною прізвища. Водночас, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на наявність у справі спору про право та неналежний спосіб захисту, суд не може взяти до уваги, оскільки заявник звернулась до суду саме з заявою про встановлення факту належності документу, а не визначення стажу чи зобов`язання зарахування такого, тощо. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Таким чином, в судовому засіданні встановлена належність заявнику трудової книжки [NUMBER] . Встановлення факту належності документу необхідно заявнику з метою забезпечення можливості подальшої реалізації права на соціальний захист. Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні, і його об`єктивність та обґрунтованість не викликає сумніву. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved