Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-16 00:00:00

19.11.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , інтересах якого діє представник - адвокат Говорова С.Л., до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяна Володимирівна, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, у якій позивач просить суд: - визнати право власності в порядку спадкування за [PERSON] на нерухоме майно, а саме на: - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Полтавського району Полтавської області; - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, що розташована на території Полтавського району Полтавської області. Витребувати у третьої особи приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу копію спадкової справи №38/2024 від 20.02.2024. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: - 1/2 частки земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Полтавського району (стара назва Жовтневої сільської ради Решетилівського району) Полтавської області; - 1/2 частки земельної ділянки площею 3,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, що розташована на території Полтавського району (стара назва Покровської сільської ради Решетилівського району) Полтавської області. Позивач є спадкоємцем на підставі заповіту від 12.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишом С.М. Згідно заповіту, [PERSON] заповідав у рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на вищезгадані земельні ділянки. 20.02.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В., після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 38/202. Позивач подав заву про прийняття спадщини та необхідні документи для її оформлення. 20.03.2024 [PERSON] відмовився від вищезгаданої спадщини на користь позивача, 27.03.2024 від неї на корись позивача відмовився [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на момент смерті спадкодавець [PERSON] не був власником вищезазначеного нерухомого майна. 09.08.2021 [PERSON] уклав з [PERSON] , в інтересах якого згідно довіреності діяв [PERSON] , договір позики, згідно якого [PERSON] взяв в борг 125000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 01.02.2025 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1264. 09.08.2021 для забезпечення повернення позики [PERSON] , [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якого згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3.1998 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області. Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір є похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 за № № 1263,1264, укладеними між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] ." Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1265, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.» 22.08.2024 [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250 000 грн. У зв`язку з чим просить припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №2537. [PERSON] при житті сплатив [PERSON] , який був довіреною особою [PERSON] , борг в повному обсязі відповідно до умов договору позики, що підтверджується розпискою від 10.01.2024, але відповідач [PERSON] ухилився від укладення нотаріального посвідченого акту приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності. Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав таї обтяжень. Індексний номер: 74711927 від 22.08.2024 про реєстрацію права власності на частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, за [PERSON] . 09.08.2021 року [PERSON] уклав з [PERSON] , договір позики, в інтересах якої згідно довіреності діяв [PERSON] , згідно якого [PERSON] взяв в борг 125000 грн, які зобов`язувався повернути до 01.02.2025 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1260. 09.08.2021 р. для забезпечення повернення позики [PERSON] , [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якої згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3,2 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь, рілля 3,2 га), кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області об`єкт довірчої власності. Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір с похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 р. за № 1260, 1261, укладеними між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .» Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1262, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із - повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.» 22.08.2024 [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.08.2021 за реєстровим №1216, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250 000 грн. У зв`язку з чим просить припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №2538. [PERSON] при житті сплатив [PERSON] , який був довіреною особою [PERSON] , борг в повному обсязі відповідно до умов договору, що підтверджується розпискою від 10.01.2024, але відповідач [PERSON] ухилилася від укладення нотаріального посвідченого акту приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності. Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74711213 від 22.08.2024 р. про реєстрацію права власності на частку земельної ділянки площею 3,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, за [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 597-11 ЦК України: «Якщо незважаючи на повне виконання боржником свого зобов`язання, довірчий власник ухиляється від укладення та нотаріального посвідчення акта приймання-передачі, боржник або інша особа, яка має право на отримання права власності на об`єкт довірчої власності, має право звернутися до суду з позовом про визнання свого права власності на об`єкт довірчої власності або до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про витребування об`єкта довірчої власності у довірчого власника,» [PERSON] не встиг подати відповідний позов, так як помер, позивач як спадкоємець має право звернутися з вищезазначеним позовом, так як він має право на отримання права власності на об`єкти довірчої власності. Позивач вважає, що отримання боргу [PERSON] , який мав повноваження на ці дії, підтверджує факт повного виконання боржником [PERSON] своїх обов`язків по договорам позики Таким чином, на думку позивача набуття права власності та реєстрація права власності на 1/2 частку земельних ділянок не припинилося внаслідок смерті [PERSON] , так як він мав право у випадку виконання своїх боргових зобов`язань на отримання у власність вищезазначених земельних ділянок. 3 вищевикладеного можливо зробити висновок, що до складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] входить нерухоме майна, а саме частка вищезазначених земельних ділянок. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 19.11.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 21.11.2024 позовну заяву залишено без руху. 25.11.2024 позивачем було виконано вимоги ухвали суду від 21.11.2024 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяни Володимирівни копію спадкової справи №38/2024 від 20.02.2024 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . 09.12.2024 від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяни Володимирівни на виконання ухвали суду від 29.11.2024 надійшла копія спадкової справи №38/2024 від 20.02.2024 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 13:30 год 17.02.2025. У судове засідання 17.02.2025 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, конверт з повісткою на 17.02.2025 повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.158) та SMS-повістки (а.с.148). Жодних заяв та клопотань від нього до суду не надходило. 17.02.2025 від представника позивача - адвоката Говорової С.Л., через електронний кабінет Електронного суду до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача [PERSON] на підставі письмових доказів. Просить прийняти визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] , задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. (а.с.162-163). 14.02.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та провести розгляд справи без його участі (а.с.160). 22.01.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та провести розгляд справи без її участі (а.с. 159). Третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяна Володимирівна до суду не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. В заяві від 27.01.2025 просить розгляд справи призначений на 17.02.2025 провести без її участі, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду (а.с.153). 14.02.2025 від третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання про визнання обставин по справі, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та провести розгляд справи без його участі (а.с.161). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Шкурупії Полтавського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.08.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 258 (а.с.5,84, 111). Згідно з копією заповіту від 12.12.2019 [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належні йому на праві приватної власності: - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Покровської (колишня назва - Жовтнева) сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 805189453242); - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, що розташована на території Покровської сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1401324153242), заповів у рівних частках кожному: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Цей заповіт посвідчено Довбишем С.М. приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1553 (а.с.6,112). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , номер в реєстрі нотаріальних дій № 1553, посвідченого приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 12.12.2019 (а.с.7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав, станом на 22.08.2024, на праві власності [PERSON] належить 1/2 земельної ділянки площею 3,1998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Окрім того, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав, станом на 22.08.2024, на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 1/2 земельної ділянки площею 3,2 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, що розташована на території Покровської сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Як встановлено зі копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВТ № 28793 від 30.05.2016 зареєстрованого в реєстрі за №1-726, посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., [PERSON] отримав у спадщину, після померлої [INFO] матері [PERSON] , 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 3,1998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 049851, виданого Жовтневою сільською радою Решетилівського району (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВТ № 28794 від 30.05.2016 зареєстрованого в реєстрі за №1-728, посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., [PERSON] отримав у спадщину, після померлої [INFO] матері [PERSON] , 1/2 частку земельного паю розміром 3,64 га, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0179806, виданого Решетилівською районною державною адміністрацією 25.03.1997 (а.с.11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.03.2024, спадкова справа № 38/2024 заведена після померлого [INFO] [PERSON] зберігається у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяни Володимирівни (а.с.12). 06.11.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяною Володимирівною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 492/02-31. Під час звернення було встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. 20.02.2024 заведено спадкову справу за № 38/2024. Згідно матеріалів спадкової справи, від імені спадкодавця, приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 12.12.2019 зареєстрованого у реєстрі за № 1553 посвідчувався заповіт на вищезазначені 1/2 частки земельних ділянок в рівних частках на користь: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] , [INFO] , яка подана 20.03.2024 року В матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] , [INFO] , яка подана 27.03.2024 року. Оскільки всупереч статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на вищезазначені частки земельних ділянок зареєстровано не Решетилівською державною нотаріальною конторою, а приватним нотаріусом Довбишем С.М., на виконання вимог ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом проведено аналіз поданих документів та реєстрації права власності згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно відомостей реєстраційної справи № 805189453242 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 5324280900:00:006:0025: - право власності у [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Решетилівською державною нотаріальною конторою 30.05.2016 за № 1-726 та на виконання вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 30.05.2016 року державним нотаріусом Решетилівської ДНК зареєстровано право власності на вищезазначену частку земельної ділянки, проте за життя [PERSON] укладались правочини щодо передачі права власності на користь третьої особи. Таким чином, на день смерті [PERSON] 1/2 частка земельної ділянки із кадастровим номером 5324280900:00:006:0025 не належала йому на праві власності. Згідно відомостей реєстраційної справи № 1401324153242 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 5324280900:00:006:0062: - право власності у [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Решетилівською державною нотаріальною конторою 30.05.2016 за р. № 1-728 та на виконання вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 30.05.2016 року державним нотаріусом Решетилівської ДНК зареєстровано право власності на вищезазначену частку земельної ділянки, проте за життя [PERSON] укладались правочини щодо передачі права власності на користь третьої особи. Таким чином, на день смерті [PERSON] 1/2 частка земельної ділянки із кадастровим номеротже, право на витребування відповідних часток у [PERSON] припинилося - зв`язку зі смертю згідно ст. 597-7 Цивільного кодексу України. В електронних відомостях реєстраційних справ на вищезазначені частки земельних ділянок відсутні відомості щодо підстав передбачених законом або договором для реєстрації приватним нотаріусом Довбишем С.М. права власності на ім`я [PERSON] після його смерті. Реєстрація права власності на ім`я [PERSON] на частки вищезазначених земельних ділянок після смерті [PERSON] суперечить вимогам ст. 597-7 Цивільного кодексу України. У зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи, відсутні документи необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину, видати свідоцтва про право на спадщину немає підстав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснила йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с. 13-16,123-125). Згідно з копією договору позики від 09.08.2021, [PERSON] , в інтересах якого діяв [PERSON] , отримав від [PERSON] , в інтересах якого за довіреністю діяв [PERSON] , 125000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 01.02.2025 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1264. Забезпеченням повернення даної позики є земельна ділянка площею 3,1998 га, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полтавського (колишня назва - Решетилівського) району Полтавської області та належить позичальнику на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності за законом посвідченого державним нотаріусом державним нотаріусом Решетилівської ДНК Кириченко Т.М. 30.05.2016 за № 1-726 (а.с.17). Як вбачається з копії договору про встановлення довірчої власності від 09.08.2021, для забезпечення повернення позики [PERSON] , [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якого згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1265. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3.1998 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь рілля 3,1998 га), кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області - об`єкт довірчої власності. Право довірчої власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Мінімальні ціна об`єкта довірчої власності становить 250000 грн. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 101024,49 грн. (п.1 Договору). Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір є похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 за № № 1263,1264, укладеними між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] ." Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1265, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.»(а.с.18-20, 120-122). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на 10.08.2021, земельна ділянка площею 3.1998 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Жовтневої с/ради Решетилівського району Полтавської області, на праві довірчої власності як способі забезпечення виконання зобов`язання на підставі договору про встановлення довірчої власності серія та номер 1265 виданого 09.08.2021 виданого Приватним нотаріусом Полтавського РНО Довбиш С.М., з 10.08.2021 належить [PERSON] (а.с.21). 22.08.2024 [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.08.2021 за реєстровим №1213, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250000,00 грн. У зв`язку з чим просить припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №2537 (а.с. 22, 123). Згідно з копією договору позики від 09.08.2021, [PERSON] , в інтересах якого діяв [PERSON] , отримав від [PERSON] , в інтересах якї за довіреністю діяв [PERSON] , 125000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 01.02.2025 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1260. Забезпеченням повернення даної позики є земельна ділянка площею 3,2 га, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полтавського (колишня назва - Решетилівського) району Полтавської області та належить позичальнику на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності за законом посвідченого державним нотаріусом державним нотаріусом Решетилівської ДНК Кириченко Т.М. 30.05.2016 за № 1-728 (а.с.23). Як вбачається з копії договору про встановлення довірчої власності від 09.08.2021, для забезпечення повернення позики [PERSON] , [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якої згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М., зареєстрованому в реєстрі за № 1262. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3,2 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь рілля 3,1998 га), кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області - об`єкт довірчої власності. Право довірчої власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Мінімальні ціна об`єкта довірчої власності становить 250000,00 грн. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 101030,81 грн. (п.1 Договору). Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір є похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 за № № 1260,1261, укладеними між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] .» Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1262, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.»(а.с.24-26, 115-117). 22.08.2024 року [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.08.2021 за реєстровим №1216, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250 000,00 грн. У зв`язку з чим просить припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №2538 (а.с. 27, зворотна сторона а.с. 117). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на 10.08.2021, земельна ділянка площею 3,2 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Покровської с/ради Решетилівського району Полтавської області, на праві довірчої власності як способі забезпечення виконання зобов`язання на підставі договору про встановлення довірчої власності серія та номер 1262 виданого 09.08.2021 виданого Приватним нотаріусом Полтавського РНО Довбиш С.М., з 10.08.2021 належить [PERSON] (а.с.28). Як вбачається з копії розписки наданої [PERSON] , 1988 р.н., він отримав від [PERSON] кошти в сумі 250 000,00 грн, які повернуті ним до договорів позики № 1260 від 09.08.2021, забезпеченням якого є земельна ділянка кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, та договір № 1263 від 09.08.2021, забезпеченням якого є земельна ділянка кадастровий номер 5324280900:00:006:0025 (а.с.29). 20.02.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяною Володимирівною почато спадкову справу № 38/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.73). Згідно інформації зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] помер [INFO] (зворотна сторона а.с.75, а.с.88). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові справи), у реєстрі наявні відомості про чинні заповіти [PERSON] , [INFO] , а саме: заповіт від 12.12.2019, що посвідчений та зберігається у Приватного нотаріуса Довбиша С.М., бланк НОЕ 022455, номер в реєстрі нотаріальних дій 1553 (а.с.76-78, зворотна сторона а.с.88- а.с.90). Спадкова справа № 38/2024 внесена до спадкового реєстру (зворотна сторона а.с.78). 09.02.2024 [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від належних їм часток спадкового майна, після померлого [INFO] [PERSON] , на користь [PERSON] (а.с.79, 81). Матеріали спадкової справи № 38/2024, окрім іншого, містять: копію паспорта та РНОКПП [PERSON] та [PERSON] (а.с.79-80, 81-82). Із матеріалів спадкової справи № 38/2024 вбачається, що відповідно до довідки Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 26.08.2023 № 01-28/3374, померлий [PERSON] за зареєстрованою адресою проживання за адресою зареєстрованим був один (а.с.83). Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2024: земельна ділянка за кадастровим номером 5324280900:00:006:0025, площею 3,1998 га, розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності зареєстрована за [PERSON] (1/2 частка), та на праві оренди за СТОВ «Говтва»; земельна Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності зареєстрована за [PERSON] (1/2 частка), та на праві оренди за СТОВ «Говтва» (а.с.91,92,93,94-98, 114,119). Матеріали спадкової справи № 38/2024, окрім іншого, містять: копію паспорта [PERSON] та довідку про його місце проживання (а.с. 110, 111). Також, матеріали справи містять копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2016, виданого [PERSON] на 1/2 частку земельного паю, зареєстроване в реєстрі за № 1-728 (зворотна сторона а.с.113). Згідно з копією рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.10.2015 справа № 546/949/15-ц, визнано за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку (пай) площею 3,2 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серія І-ПЛ № 049852, та право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки (пай) площею 3,2 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серія І-ПЛ № 049851 (а.с.119-120). Інші докази, які містяться в наданій суду копії спадкової справи № 38/2024, судом не досліджуються та не оцінюються, оскільки не стосуються предмету заявлених позовних вимог стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 5324280900:00:006:0025 та 5324280900:00:006:0062, а стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:001:0045. Спір у справі виник із спадкових правовідносин та регулюється нормами цивільного законодавства. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Здійснення права на спадкування врегульовано положеннями глави 87 ЦК України. За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представників не допускається (ст. 1234 ЦК України). Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Отже ураховуючи правову природу заповіту можна дійти висновку, що основним змістом заповіту є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна (прав та обов`язків спадкодавця), що виступає об`єктом спадкового наступництва (Постанова КЦС ВС від 23.12.2020 у справі № 367/704/16-ц). Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Зазначені правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року справа № 292/389/17. Суд звертає увагу на те, що право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини. У випадку, коли спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, припадає частка, рівна обов`язковій або більша, то правила статті 1241 ЦК України не застосовуються. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 483/597/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 743/641/17, від 25 листопада 2020 року у справі № 292/389/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 607/24365/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 552/3281/20, від 21 вересня 2022 року у справі № 170/581/21. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що згідно заповіту від 12.12.2019 [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належні йому на праві приватної власності: - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, що розташована на території Покровської (колишня назва - Жовтнева) сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 805189453242); - 1/2 частку земельної ділянки площею 3,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, що розташована на території Покровської сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1401324153242), заповів у рівних частках кожному: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Цей заповіт посвідчено Довбишем С.М. приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1553 (а.с.6,112). В матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] , та заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с.79,81). 06.11.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Тетяною Володимирівною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 492/02-31, оскільки, на день смерті [PERSON] 1/2 частка земельної ділянки із кадастровим номером 5324280900:00:006:0025 не належала йому на праві власності, так само як і 1/2 частка земельної ділянки із кадастровим номером 5324280900:00:006:0062. У зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи, відсутні документи необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину, видати свідоцтва про право на спадщину не було підстав (а.с. 13-16,123-125). Вказана відмова обумовлена наступними обставинами. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.(ч.1 ст. 546 ЦК України). Право довірчої власності є особливим видом права власності, яке виникає внаслідок закону або договору (ч.2 ст.316 ЦК України). За договором про встановлення довірчої власності одна сторона (довірчий засновник) передає майно другій стороні (довірчому власнику) на праві довірчої власності для забезпечення зобов`язання боржника за кредитним договором, договором позики. Право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язань є різновидом права власності на майно, за яким кредитор, який отримав майно у довірчу власність (довірчий власник), не має права самостійно відчужувати таке майно, крім як для звернення стягнення на нього, а також викупу його для суспільних потреб у порядку, встановленому законом (стаття 597-1 ЦК України). Таким чином, Законом № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», який набрав чинності 17.01.2019, закріплено, що довірча власність виступає як: 1) спосіб забезпечення виконання зобов`язань (титульне забезпечення) в межах стандартних договорів позики чи кредиту 2) квазілізинг (придбання майна у довірчу власність) з титульним забезпеченням. Згідно ч.2 ст.89-1 ЗК України, з дня набуття особою права довірчої власності на земельну ділянку до довірчого власника переходять усі права та обов`язки власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, емфітевзису, суперфіцію, договорами про встановлення земельного сервітуту. Правова природа довірчої власності полягає у наданні довірчому власнику речового права, обмеженого цільовим характером його здійснення в інтересах визначених осіб. Довірчий власник здійснює право власності на об`єкт довірчої власності лише для досягнення визначеної мети, яка обтяжує право довірчої власності. На відміну від права власності як цивільного права власника щодо володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном (ч. 1 ст. 316 ЦК України), що здійснюється власником в межах закону на власний розсуд та незалежно від волі інших осіб, право довірчої власності (ч. 2 ст. 316 ЦК України) та права управителя майна за договором управління можуть обмежуватися в силу закону (ч. 2 ст. 1029 ЦК України) або відповідно до умов укладеного договору управління майном. Дані визначення сформовані в постановах ВС від 5 червня 2019 року у справі № 755/12638/15 та ВС від 13 грудня 2019 року у справі № 916/15/18. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 597-11 ЦК України, протягом п`яти робочих днів з дня припинення (у тому числі у зв`язку з його повним виконанням) основного зобов`язання довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновнику, якщо інше не визначено договором про встановлення довірчої власності. Передача права власності на об`єкт довірчої власності у випадку, встановленому частиною першою цієї статті, здійснюється згідно з актом приймання-передачі, який підписується довірчим власником та особою, якій передається об`єкт довірчої власності. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню. Якщо незважаючи на повне виконання боржником свого зобов`язання, довірчий власник ухиляється від укладення та нотаріального посвідчення акта приймання-передачі, боржник або інша особа, яка має право на отримання права власності на об`єкт довірчої власності, має право звернутися до суду з позовом про визнання свого права власності на об`єкт довірчої власності або до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про витребування об`єкта довірчої власності у довірчого власника. 09.08.2021 [PERSON] уклав з [PERSON] , в інтересах якого згідно довіреності діяв [PERSON] , договір позики, згідно якого [PERSON] взяв в борг 125000,00 грн (а.с.17). Для забезпечення повернення вказаної позики, 09.08.2021 [PERSON] та [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якого згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3.1998 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області. Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір є похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 за № № 1263,1264, укладеними між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] .». Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1265, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.»(а.с.18-20). [PERSON] за життя сплатив [PERSON] , який був довіреною особою [PERSON] , борг в повному обсязі відповідно до умов договору позики, що підтверджується розпискою від 10.01.2024 та заявою відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог (а.с.29, 160). Однак, з відповідачем [PERSON] не було укладено нотаріального посвідченого акту приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності. 22.08.2024 [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250 000,00 грн. У зв`язку з чим просив припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №2537 (а.с.22). 22.08.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбишем С.М. прийнято рішення про державну права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0025, за [PERSON] (а.с.8). Окрім цього, 09.08.2021 року [PERSON] уклав з [PERSON] , договір позики, в інтересах якої згідно довіреності діяв [PERSON] , згідно якого [PERSON] взяв в борг 125000,0023 грн (а.с.) Для забезпечення повернення позики, 09.08.2021 [PERSON] , [PERSON] уклали з [PERSON] , в інтересах якої згідно довіреності діяв [PERSON] , договір про встановлення довірчої власності. Згідно договору про встановлення довірчої власності [PERSON] та [PERSON] (Довірчі засновники) передали у довірчу власність [PERSON] (довірчий власник) земельну ділянку площею 3,2 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (склад угідь, рілля 3,2 га), кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського (колишня назва Решетилівський) району Полтавської області об`єкт довірчої власності. Відповідно до п.2 Договору про встановлення довірчої власності: «договір с похідним договором та укладається з метою забезпечення зобов`язань за Договорами позики, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. 09.08.2021 р. за № 1260, 1261, укладеними між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .» Згідно п.7 договору про встановлення довірчої власності, зареєстрованому в реєстрі за № 1262, «протягом 10 робочих днів з дня припинення договору позики у зв`язку із - повним їх виконанням довірчий власник зобов`язаний передати право власності на об`єкт довірчої власності довірчому засновником на підставі акту приймання-передачі, який підписується довірчим власником та довірчими засновниками. Акт приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності підлягає нотаріальному посвідченню.»(а.с.24-26). [PERSON] за життя сплатив [PERSON] , який був довіреною особою [PERSON] , борг в повному обсязі відповідно до умов договору позики, що підтверджується розпискою від 10.01.2024 та заявою відповідачки [PERSON] про визнання позовних вимог (а.с.29, 159). Однак, з відповідачкою [PERSON] не було укладено нотаріального посвідченого акту приймання-передачі нерухомого об`єкта довірчої власності. 22.08.2024 [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.08.2021 за реєстровим №1216, в інтересах [PERSON] , звернувся з заявою до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Довбиша С.М., в який вказав, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 250 000 грн. У зв`язку з чим, просив припинити право довірчої власності на земельну ділянку кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, яка розташована на території Полтавського району Полтавської області. (а.с.27). 22.08.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбишем С.М. прийнято рішення про державну права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,1998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324280900:00:006:0062, за [PERSON] (а.с.9). Таким чином, [PERSON] було виконано обов`язки за договорами позики в повному обсязі, однак він не встиг за життя у порядку, передбаченому ст. 597-11 ЦК України, звернутися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання свого права власності на об`єкти довірчої власності, або до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про витребування об`єктів довірчої власності у довірчого власника. Враховуючи вищезазначене, право власності [PERSON] на спірні земельні ділянки не було припиненим, а отже вони входили до складу його спадкового майна. Зазначені обставини унеможливили позивачем [PERSON] оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Судом не встановлено обставин, що б вказували на скасування, зміни зазначеного заповіту чи складання нового заповіту, які б були чинними на момент смерті [PERSON] . Заявляючи позовні вимоги, [PERSON] , враховуючи норми чинного цивільного законодавства, обґрунтовано пред`явив вимоги про визнання за ним права власності на заповідане майно. Відповідачами визнано пред`явлені вимоги, про що надано до суду письмові заяви (а.с.159, 160). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачами позову з огляду на відсутність підстав, визначених ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Таким чином суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1007,45 грн, що підтверджується квитанцією № 8657-9721-7404-0707 від 25.11.2024 (а.с.47) та у розмірі 2020,55 грн, що підтверджується квитанцією № 4287-0827-8331-2180 від 18.11.2024 (а.с.46). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 83,36). Предметом спору є дві окремі земельні ділянки, тому судовий збір сплачується за кожну вимогу майнового характеру. Згідно з положеннями статті 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судового збору має бути сплачено 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Нормативно грошова оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:006:0062 становить 106183,38 грн, позовні вимоги пред`явлені стосовно 1/2 вказаної земельної ділянки. Нормативно грошова оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:006:0025 становить 106176,74 грн, позовні вимоги пред`явлені стосовно 1/2 вказаної земельної ділянки. Судовий збір має бути не менше 1211,20 грн (3028,00*0,4=1211,20), однак 1% від ціни позовних вимог за кожною земельною ділянкою є меншим визначеного законом мінімального розміру судового збору. Таким чином, позивачем за кожною вимогою майнового характеру мало бути сплачено по 1211,20 грн судового збору, загалом 2422,40 грн. Разом з цим, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір двома квитанціями загальним розміром 3028,00 грн (1007,45 грн за квитанцією № 8657-9721-7404-0707 від 25.11.2024 + 2020,55 грн за квитанцією № 4287-0827-8331-2180 від 18.11.2024). Отже, є переплата судового збору, що становить 605,60 грн (3028,00-2422,40=605,60). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріплені в ч. 3 ст. 7 Закону Україна «Про судовий збір». Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% судового збору, що він мав сплатити при зверненні до суду, що становить 1211,20 грн (2422,40 х 50% = 1211,20). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 1211,20 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 605,60 грн з кожного (1211,20/2=605,60). Сума надлишково сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн стягненню з відповідачів не підлягає. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved