Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

31.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним та скасування виконавчого напису до ТОВ «ФК «Арбімаркет», треті особи: Шевченківський РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М., АТ «Банк «Фінанси та Кредит». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що в березні 2018 року вона отримала ліквідаційне повідомлення від АТ «Банк «Фінанси та Кредит». У зазначеному вище повідомленні йшлося про те, що банк на підставі договору про відступлення прав вимоги № 000474-с від 13.02.2018 року відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги заборгованості по кредитному договору укладеному з нею ж. Відповідно до змісту договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором і має право грошової вимоги та отримання від неї заборгованості за кредитним договором. Разом із зазначеним вище повідомленням від банку, вона отримала також повідомлення-вимогу по кредитному договору № 006-р/008135 від 11.06.2008 року. Відповідно до змісту повідомлення-вимоги, вона зобов`язана сплатити борг на нові реквізити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 1 420 180, 05 грн. до 15.03.2018 року. 11.03.2018 року нею було надіслано до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а 13.03.2018 року до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву-пояснення про те, що жодного відношення до вищезазначеного кредитного договору вона немає, ніяких відносин з банком у неї ніколи не виникало і кредитних договорів вона ніколи не підписувала. У 2008 році їй телефонували з банку про те, щоб вона погасила заборгованість. Оскільки жодних договорів вона не підписувала і заборгованості перед банком не мала, вона разом із її батьком [PERSON] зустрічалися із керівництвом банку, а останні, виявивши повну невідповідність її підпису та підпису на договорі, в усній формі спростували інформацію щодо одержання кредиту у їхній установі, а також повідомили, що проводиться внутрішнє розслідування по факту підроблення документів і вчинення їхніми працівниками шахрайських дій. Нею була подана заява на ім`я директора філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що функціонувала, на той час, в місті Києві по вулиці Щорса, в якій вона офіційно спростувала наявність взаємовідносин з банком та зафіксувала факт підробки підпису і незаконного використання ксерокопії її ж паспорту громадянки України, яка шахрайським чином потрапила у розпорядження банку. З того часу (з 2008 року) питання вважалося закритим, їй більше ніхто не телефонував і не вимагав повернення кредиту. В червні 2018 року вона отримала листа від ТОВ «ФК «Арбімаркет» (ТОВ «ФК «Арбімаркет») про те, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (старий кредитор) та ТОВ «ФК «Арбімаркет» (новий кредитор) повідомляють її, що 12.06.2018 року між Старим кредитором та Новим кредитором було укладено договір № 000116-а про відступлення прав вимоги, за яким Старий кредитор 12.06.2018 року відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до позичальника: [PERSON] за договором № 63-05/08-ШД (із всіма подальшими змінами та доповненнями до нього) від 19.03.2008 року. 19.07.2019 року за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України, № КП 12019100100006875. На адвокатські запити її адвоката Бойка О.А., їм ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано копії кредитного договору № 006-Р/008135 від 13.06.2008 року та додатки до цього ж договору та договору про відступлення прав вимоги № 000474-с від 13.02.2018 року та інформаційний витяг з реєстру боржників. Однак, в отриманні копії договору № 63-05/08-ШД (із всіма подальшими змінами та доповненнями до нього) від 19.03.2008 року відмовлено. 17.10.2019 року вона на свою електронну адресу отримала лист від АТ КБ «ПриватБанк» про те, що банк змушений призупинити операції за її ж рахунками відповідно до постанови про накладення арешту ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 2019-10-01T00:00:00.000. 18.10.2019 року від Шевченківського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві отримано постанову від 23.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60128799, під час виконання виконавчого напису № 533 від 25.08.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за заявою ТОВ «ФК «Арбімаркет». При ознайомленні із матеріалами справи стало відомо про те, що 19.03.2008 року між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено ще один кредитний договір № 63-05/08-ШД, відповідно до якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 15 000, 00 грн. Видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться за погодженням з банком, на підставі письмової заяви позичальника, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, на якому здійснюються операції за допомогою банківської платіжної карти Visa Electron Instant Issue № 4476071680483755, наданої позичальнику на підставі договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue 19.03.2008 року, укладеного між банком та позичальником. Згідно пункту 3.2. договору. позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 18.03.2011 року. Погашення кредитних ресурсів проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. У заяві від 10.06.2008 року до договору № 006-Р/008135 від 13.06.2008 року, а саме у Розділі ІІ, вказано що постійне місце роботи позивача ЗАТ «Техносвіт», м. Київ, Музейний провулок, буд. № 10, оф. № 103, хоча вона ніколи не працювала на даному підприємстві. На той час, навчалася на стаціонарі у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця на медико-психологічному факультеті. Окрім цього у Розділі 1 вказаний мобільний номер телефону [NUMBER] , який їй ніколи не належав. Невірні номери телефонів (+ [NUMBER] та + 380442555630) також вказані в заяві про примусове виконання від 12.09.2019 року, дані телефонні номера їй також ніколи не належали. Зазначений кредитний договір № 63-05/08-ШД від 19.03.2008 року є недійсним, оскільки вказаний правочин нею не підписувався і волевиявлення на його укладення з її боку відсутнє. Просила визнати недійсним кредитний договір № 63-05/08-ШД (із всіма подальшими змінами та доповненнями до нього) від 19.03.2008 року, скасувати виконавчий напис № 533 від 25.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. та стягнути на її користь судові витрати. 13.12.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., після усунення недоліків, постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 17.12.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про передачу матеріалів справи для автоматизованого розподілу з метою визначення судді для розгляду заяви керівника ТОВ «ФК «Арбімаркет» - Вашеки С.В. про відвід головуючого судді у порядку передбаченому правилами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, провадження у справі зупинено. 20.12.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову. 30.12.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви керівника ТОВ «ФК «Арбімаркет» - Вашеки С.В. про відвід головуючого судді. 01.10.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів. 22.10.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року про витребування доказів. 28.01.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні № 60128799 відкритого 02.07.2020 року державним виконавцем Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Рабоволюком В.В. з примусового виконання виконавчого напису за реєстраційним номером № 533, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. від 25.08.2019 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Арбімаркет» боргу у сумі 92 743, 06 гривень 23.06.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу залишення без задоволення клопотання позивачки про витребування доказів. 27.10.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів. 10.08.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну відповідача ТОВ «ФК «Арбімаркет» на ТОВ «Фінпром Маркет». 21.10.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивачки та призначення у справі судово-технічної експертизи, провадження у справі зупинено. 27.04.2023 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі, призначено підготовче засідання. 03.08.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Віталія Годзя, Ігора Красюка про надання додаткових матеріалів для забезпечення проведення судової експертизи, повернути у розпорядження експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали цивільної справи № 752/22755/19. 01.02.2024 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі, призначено підготовче засідання. 05.06.2024 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивачки подав клопотання про завершення розгляду справи за їх відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач та треті особи у судове засідання явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв по суті справи до суду не подали. Врахувавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що в березні 2018 року [PERSON] отримала ліквідаційне повідомлення від АТ «Банк «Фінанси та Кредит. У зазначеному вище повідомленні йшлося про те, що банк на підставі договору про відступлення прав вимоги № 000474-с від 13.02.2018 року відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги заборгованості по кредитному договору укладеному з нею ж. Відповідно до змісту договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором і має право грошової вимоги та отримання від [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Разом із зазначеним вище повідомленням від банку, [PERSON] отримала також повідомлення-вимогу по кредитному договору № 006-р/008135 від 11.06.2008 року. Відповідно до змісту повідомлення-вимоги, вона зобов`язана сплатити борг на нові реквізити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 1 420 180, 05 грн. до 15.03.2018 року. 11.03.2018 року [PERSON] було надіслано до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а 13.03.2018 року до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву-пояснення про те, що жодного відношення до вищезазначеного кредитного договору вона немає, ніяких відносин з банком у неї ніколи не виникало і кредитних договорів вона ніколи не підписувала. У 2008 році їй телефонували з банку про те, щоб вона погасила заборгованість. Оскільки жодних договорів вона не підписувала і заборгованості перед банком не мала, вона разом із її батьком [PERSON] зустрічалися із керівництвом банку, а останні, виявивши повну невідповідність її підпису та підпису на договорі, в усній формі спростували інформацію щодо одержання кредиту у їхній установі, а також повідомили, що проводиться внутрішнє розслідування по факту підроблення документів і вчинення їхніми працівниками шахрайських дій. Нею була подана заява на ім`я директора філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що функціонувала, на той час, в місті Києві по вулиці Щорса, в якій вона офіційно спростувала наявність взаємовідносин з банком та зафіксувала факт підробки підпису і незаконного використання ксерокопії її ж паспорту громадянинки України, яка шахрайським чином потрапила у розпорядження банку. З того часу (з 2008 року) питання вважалося закритим, їй більше ніхто не телефонував і не вимагав повернення кредиту. В червні 2018 року [PERSON] отримала листа від ТОВ «ФК «Арбімаркет» (ТОВ «ФК «Арбімаркет») про те, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (старий кредитор) та ТОВ «ФК «Арбімаркет» (новий кредитор) повідомляють її, що 12.06.2018 року між Старим кредитором та Новим кредитором було укладено договір № 000116-а про відступлення прав вимоги, за яким Старий кредитор 12.06.2018 року відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до позичальника: [PERSON] за договором № 63-05/08-ШД (із всіма подальшими змінами та доповненнями до нього) від 19.03.2008 року. 19.07.2019 року за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України, № КП 12019100100006875. На адвокатські запити адвоката [PERSON] - Бойка О.А., ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано копії кредитного договору № 006-Р/008135 від 13.06.2008 року та додатки до цього ж договору та договору про відступлення прав вимоги № 000474-с від 13.02.2018 року та інформаційний витяг з реєстру боржників. Однак, в отриманні копії договору № 63-05/08-ШД (із всіма подальшими змінами та доповненнями до нього) від 19.03.2008 року відмовлено. 17.10.2019 року [PERSON] на свою електронну адресу отримала лист від АТ КБ «ПриватБанк» про те, що банк змушений призупинити операції за її ж рахунками відповідно до постанови про накладення арешту ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 2019-10-01T00:00:00.000. 18.10.2019 року від Шевченківського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві отримано постанову від 23.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60128799, під час виконання виконавчого напису № 533 від 25.08.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за заявою ТОВ «ФК «Арбімаркет». При ознайомленні із матеріалами справи стало відомо про те, що 19.03.2008 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено ще один кредитний договір № 63-05/08-ШД, відповідно до якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 15 000, 00 грн. Видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться за погодженням з банком, на підставі письмової заяви позичальника, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, на якому здійснюються операції за допомогою банківської платіжної карти Visa Electron Instant Issue № 4476071680483755, наданої позичальнику на підставі договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue 19.03.2008 року, укладеного між банком та позичальником. Згідно пункту 3.2. договору. позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 18.03.2011 року. Погашення кредитних ресурсів проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. У заяві від 10.06.2008 року до договору № 006-Р/008135 від 13.06.2008 року, а саме у Розділі ІІ, вказано що постійне місце роботи позивача ЗАТ «Техносвіт», м. Київ, Музейний провулок, буд. № 10, оф. № 103, хоча вона ніколи не працювала на даному підприємстві. На той час, навчалася на стаціонарі у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця на медико-психологічному факультеті. Окрім цього у Розділі 1 вказаний мобільний номер телефону [NUMBER] , який їй ніколи не належав. Невірні номери телефонів (+ [NUMBER] та + 380442555630) також вказані в заяві про примусове виконання від 12.09.2019 року, дані телефонні номера їй також ніколи не належали. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що кредитний договір № 63-05/08-ШД від 19.03.2008 року є недійсним, оскільки вказаний правочин нею не підписувався і волевиявлення на його укладення з її боку відсутнє. Як видно зі змісту Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Віктора Годзя за результатами проведення почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 752/22755/19 від 05.12.2023 року, підписи у графах: «Від Позичальника», «Позичальник» кредитного договору № 63-05/08-ШД від 19.03.2008 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] (матеріали ц/с 752/22755/19, а.с. 74-80, том 2), виконані не [PERSON] , а іншою особою. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту (Постанова ОП КЦС ВС від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (Постанова КЦС ВС від 28.07.2021 у справі № 759/24061/19). Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: (1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; (2) наявність підстав для оспорення правочину; (3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину (Постанова ВС від 24.04.2020 у справі № 522/25151/14-ц). Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (Постанова ДП КЦС ВС від 17.06.2021 в справі № 761/12692/17). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Позивачка зазначає, що ці умови при вчиненні виконавчого напису було порушено. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус вчинив виконавчий напис, але стягував не направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою, не дотримавшись при цьому 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, та не врахував, що недотриманням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. вказаних вимог Порядку порушено права позивачки на спростування розміру заборгованості. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги ст. 88 закону «Про нотаріат», оскільки заборгованість не була безспірною, письмову вимогу від банку/стягувача про усунення порушень позивачка не отримувала. За відсутності підтвердження ознайомлення позивачки з обчисленим банком/стягувачем розміром боргу, в нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису. Відтак, судом встановлено, що позивачка [PERSON] не підписувала оспорюваний кредитний договір, що підтверджено висновком експерта, відповідач будь-яких доказів на спростування заявлених вимог не надав, відповідно, суд вважає, що позивачкою доведено зазначені нею обставини, як підстави для позову та надано необхідні докази, що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Шевченківський РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. про визнання кредитного договору недійсним та скасування виконавчого напису, підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved