Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього 50 000 грн., моральної шкоди заподіяної в результаті пошкодження належного йому автомобіля у наслідок ДТП. В обґрунтування вимог позивач вказував, що його автомобіль «FORD» д.н.з. [NUMBER] був припаркований у відповідності з вимогами ПДР на паркувальному майданчику за адресою Житомирська область, с. Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, 16-А. При цьому, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , при заїзді на паркувальне місце, розташоване поряд з автомобілем позивача та при виїзді з нього, скоїв зіткнення із автомобілем позивача, після чого, усвідомлюючи скоєння ним правопорушення, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, щоб приховати свою участь у скоєнні правопорушення. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.08.2024 року №275/923/24, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Позивач зазначає, що відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» за Полісом №AT5007773. Враховуючи ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду нанесену майну потерпілого, встановлений НБУ на дату ДТП у розмірі 160 000 гривень, позивач не просить суд у своїй позовній заяві стягнути з відповідача завдану ним матеріальну шкоду, розраховуючи отримати страхове відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем в ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». При цьому, позивач зазначає, що діями відповідача була завдана моральна шкода, яка страховиком за законом не відшкодовується, тому він звертається до суду для стягнення з відповідача саме моральної шкоди, оскільки відповідач добровільно її відшкодовувати категорично відмовився. На думку позивача, його моральні страждання полягають у наступному: переживання та негативні відчуття у зв`язку із виявленням свого пошкодженого автомобіля від ДТП, при якому винна особа залишила місце пригоди; переживання та негативні відчуття у зв`язку із необхідністю у позивача самостійно встановлювати обставини ДТП для доведення протиправності дій відповідача у поліції та перед судом - у справі про адміністративне правопорушення; фактичне вибуття з користування належного автомобіля та неможливість користуватись ним за призначенням на час, необхідній для його ремонту на СТО; зміна звичайного ритму життя та звичок; завдані чисельні незручності, втрачання особистого часу, зміна життєвих та ділових планів у зв`язку із ДТП з вини відповідача. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі, при цьому підтвердив, що на час розгляду справи отримав страхове відшкодування від страхової компанії ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» по факту вказаного страхового випадку у розмірі 9 572 грн. 08 коп. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили у позові відмовити, посилаючись на відзив від 22.10.2024 року. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши сторін, встановив наступне. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.08.2024 року №275/923/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме встановлено, що 02 серпня 2024 року о 13 годині по вул. М.Іларіона,16 в селищі Брусилів Житомирського району Житомирської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ГАЗ 2410" д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом, не обрав необхідного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим автомобіль марки "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого обидва т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Також встановлено, що 02 серпня 2024 року о 13 годині по вул. Митрополита Іларіона,16 в селищі Брусилів Житомирського району Житомирської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ГАЗ 2410" д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з припаркованим автомобіль марки "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» за Полісом №AT5007773. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач зазначає, що враховуючи ліміт відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду нанесену майну потерпілого, встановлений НБУ на дату ДТП у розмірі 160 000 гривень, позивач не просить суд у своїй позовній заяві стягнути з відповідача завдану ним матеріальну шкоду, розраховуючи отримати страхове відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем в ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено позивачем, що на час розгляду справи ним отримано страхове відшкодування від страхової компанії ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» по факту вказаного страхового випадку за шкоду заподіяну майну у розмірі 9 572 грн. 08 коп. В той же час, крім матеріальної шкоди, діями [PERSON] позивачу було заподіяно моральної шкоди. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому, страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Таким чином, страховик відшкодовує потерпілому частково моральну шкоду пов`язану лише з фізичним болем та стражданнями, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у зв`язку з душевними стражданнями, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . Як вказує [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяно моральну шкоду пов`язану з ушкодженням майна. Внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань, негативних емоцій та переживань, що вплинули на його спокій та стосунки з оточуючими. Оскільки згідно ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник не відшкодовує моральну шкоду, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. [PERSON] загальну суму завданої діями [PERSON] моральної шкоди оцінює в 50000 грн. Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 50 000 грн. так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт пошкодження мана позивача в ДТП, розмір здійсненого страхового відшкодування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоду на суму 6000 грн. яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial