Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Адвокат Ковальчук І.М. від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовами до російської федерації в особі Міністерства оборони російської федерації, російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації, російської федерації в особі Федерального казначейства (Казначейство росії) про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] від імені та в інтересах позивача [PERSON] вказує, що Позивач, [PERSON] , [INFO] , є уродженкою села Новоберислав, Бериславського району, Херсонської області. Все своє життя вона прожила в селі Новоберислав, має на праві приватної власності житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Закінчивши у 1982 році [PERSON] совхоз-технікум, вона прийшла працювати бухгалтером в совхоз «Виноградний» в селі Новоберислав де пропрацювала до кінця 1999 року. Потім Вона працювала головним бухгалтером в житлово-комунальному підприємстві Новобериславської сільської ради та головним бухгалтером сільської ради. Тобто, вона прожила гідне життя. Все життя працювала, сплачувала податки і планувала щасливе життя на пенсії. У 2018 році вона переїхала жити ближче до родини сина в квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності її невістці. О 08 год. 00 хв. 24.02.2022 року вона прийшла з речами до дітей, які мешкали за адресою [ADDRESS] . Вся родина (син Позивача, невістка, троє неповнолітніх дітей та Позивач) спустилися до підвалу і перебували там до 11 год. 30 хв. Об 11 год. 30 хв. біля будинку зупинився автомобіль КРАЗ з якого повилазили особи в камуфляжній формі без опізнавальних знаків. Син підійшов до них і спитав, чи можливо виїхати в напрямку міста Берислав (територія, яка ще не була окупована). Відповідь була негативною. Люди в камуфляжі почали копати окопи з обох боків вулиці. Родина порадилися і вирішили перейти до будинку батьків невістки Позивача, оскільки у них був більший і краще захищений підвал. Люди в камуфляжі дозволили. Родина швидко зібрала деякі речі, взяли дітей на руки і побігли, під звуки обстрілів до будинку батьків невістки Позивача. Родина (син Позивача, невістка, троє неповнолітніх дітей, Позивач та батьки невістки Позивача) протягом 24.02.2024 року-27.02.02.2022 року пробули у підвалі. Саме в це час відбувалися бойові дії в селі. І тільки зранку 28.02.2022 року стало тихо і люди почали виходити з підвалів. Тихо стало, тому що росіяни вибили ЗСУ із займаних позицій і ЗСУ були змушені відступити ближче до кордонів Миколаївської області. В селі не було ні води ні електроенергії. Пішов розголос між людей, що окупанти дозволили виїздити людям через Каховську ГЕС до міста Нова Каховка. Оскільки продукти та ліки почали закінчуватися, було вирішено виїхати в окуповане місто Нова Каховка. Батьки невістки Позивача залишилися у [PERSON] , оскільки доглядали за бабусею матері невістки. Родина (син Позивача, невістка, троє неповнолітніх дітей та Позивач) виїхали до міста Нова Каховка, де їх приютили сторонні люди. Там вони прожили до 08.03.2022 року. Подзвонили батьки невістки Позивача та повідомили, що власними силами односельцям вдалося відновити електроенергію та водопостачання. Пізніше, в середині квітня 2022 року почали пускати автобуси через Каховську ГЕС до міста Нова Каховка. Оскільки весь час були проблеми з ліками та підгузками для наймолодшого [PERSON] та хворої бабуні, було вирішено що Позивач поїде до міста, щоб хоч щось купити. Коли Позивач повернулася додому під вечір, вся родина плакали. Від щастя, бо Позивач зуміла роздобути такі важливі ліки і підгузки. Від горя, бо у Позивача на руці ручкою було написано «№ 18». Ці номери окупанти ставили всім, хто сідав у автобус до міста. Так «таврували» щоб бачити скільки людей виїхало з села, а скільки повернулося назад. «Визволителі» вели себе як справжні фашисти під час [PERSON] світової війни. Так, родина проживала в селищі Козацьке до 20.04.2022 року, поки не почастішали обстріли. Було вирішено виїздити на неокуповану територію. Так, погрузивши в автомобіль не хитрі пожитки родина попрощалася з батьками невістки Позивача та рушили в напрямку с. Давидів Брід. Проїхавши 70 кілометрів через купу блокпостів окупантів, тримаючи на руках дворічного онука [PERSON] та п`ятирічну онуку [PERSON] , яких весь час нудило від постійних зупинок пов`язаних з перевірками окупантів, проїхавши «сіру зону», яка обстрілювалася, родина нарешті доїхала до села Нова Калуга, де їх зустріли ЗСУ. Весь цей час вона перебувала у постійному стресі, оскільки боялася за своє життя та життя своїх дітей та внуків. Потім родина поїхали у місто Хмельницький, де їх приютили за адресою: [ADDRESS] . 01.05.2022 року родина переїхала до міста Красилів, де й проживають усі разом до дня подання позову (копія довідки ВПО додається). Також, вона зазнала великого стресу, коли її син вступив до лав ЗСУ. Протягом року, поки син перебував у лавах ЗСУ, Позивач весь час, як мати, переживала за долю своєї дитини. Вона, залишившись на старість без будь якого майна, втративши здоров`я, опинилася в чужому місті, змушена проживати на грошову допомогу від держави як ВПО на суму 2\~000 гривень. Житловий будинок, що належить їй на праві приватної власності та квартира, в якій вона проживала останні 4 роки перед війною зруйновані. З того часу майже всі люди виїхали із зазначених населених пунктів. Тому об`єктивної інформації чи залишилися хоч стіни від будинку та квартири немає. Питання щодо отримання хоч якоїсь компенсації від держави не вирішене і не відомо коли буде вирішено, оскільки село Новоберислав та село Веселе перебувають в зоні активних бойових дій, постійно обстрілюються з тяжкого артилерійського озброєння і [NUMBER] . Саме тому [PERSON] змушена звернутися до суду зі вказаним позовом. Аргументи учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач,\~російська федерація\~в особі\~Міністерства оборони\~російської федерації,\~який повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в порядку\~ст.\~128\~ЦПК України,\~повторно не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив, відзив на позов не подав, заяв та клопотань до суду не надіслав. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Відповідач, російська федерації\~в особі\~Міністерства юстиції\~російської федерації,\~який повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в порядку\~ст.\~128\~ЦПК України,\~повторно не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив, відзив на позов не подав, заяв та клопотань до суду не надіслав. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Відповідач, російська федерація\~в особі\~федерального казначейства\~(Казначейство\~росії),\~який повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в порядку\~ст.\~128\~ЦПК України,\~повторно не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив, відзив на позов не подав, заяв та клопотань до суду не надіслав. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що Позивач, [PERSON] , [INFO] , уродженка села Новоберислав, Бериславського району, Херсонської області. Позивач на праві приватної власності має житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З 1982 року Позивач почала працювати бухгалтером в совхоз «Виноградний» в селі Новоберислав де пропрацювала до кінця 1999 року, потім працювала головним бухгалтером в житлово-комунальному підприємстві Новобериславської сільської ради та головним бухгалтером сільської ради, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10-13). Внаслідок військових дій позивач змінила місце проживання, переїхавши спочатку у місто Хмельницький, потім м. Красилів, що підтверджується довідками ВПО. (а.с. 17-18). Позивач, залишившись на старість без будь якого майна, втративши здоров`я, опинилася в чужому місті, змушена проживати на грошову допомогу від держави як ВПО на суму 2\~000 гривень. Житловий будинок, що належить Позивачу на праві приватної власності (а.с. 20-22) та квартира, в якій вона проживала останні 4 роки зруйновані, що підтверджуються фото. (а.с. 24). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. 24.02.2022 року розпочалось та триває повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24.02.2022 року, дія якого триває досі. Даний факт є загально відомим, а тому не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст.\~1173\~ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч.ч. 3, 5 ст.\~23\~ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Незаперечним є той факт, що вчинення повномасштабної збройної агресії росією проти держави України є достатньою підставою для висновку про заподіяння моральної шкоди громадянам України, в тому числі й позивачу [PERSON] . Вони, як і інші громадяни України, щодня зазнають порушень їх права на мир та безпеку, чим їй заподіюється моральна шкода. Суд бере до уваги, що через розв`язання і ведення агресивної війни [PERSON] зазнала моральних переживань, душевних страждань, які виразилися у втраті душевного спокою, постійному відчутті невпевненості і незахищеності, побоюванні за безпеку, порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності докладання додаткових зусиль для організації його життя й безпеки. Враховуючи встановлені у цій справі обставини, зокрема, триваючий характер порушень прав та законних інтересів [PERSON] , характер та тривалість вимушених змін у її житті, глибину душевних страждань внаслідок ракетних обстрілів, дронових атак на, ведення інших бойових дій з ураженням цивільних об`єктів, що призводить до руйнування/пошкодження об`єктів інфраструктури, енергозабезпечення тощо внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а також факт втрати місця постійного проживання та житла, на території України за адресою [ADDRESS] , суд, виходячи із засад співмірності, розумності та справедливості, вважає, що необхідною й достатньою сатисфакцією для [PERSON] є визначення розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає компенсації за рахунок російської федерації, у сумі по 500000 грн. Такі висновки цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22 травня 2024 року у справі № 638/3891/22, у постанові 31 липня 2024 року у справі № 686/14579/23. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволено на 10,00 %, а тому з російської федерації в особі Міністерства оборони російської федерації, російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації, російської федерації в особі Федерального казначейства (Казначейство росії) на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 1514 грн. 00 коп. солідарно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial