Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

В листопаді 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача наявну заборгованість в розмірі 57 527,39 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори № 2001848156301 від 30.03.2021 року, згідно з яким видано кредит в сумі 22 995,01 грн., строком на 12 місяців та № 1010141857 від 08.07.2021 року, згідно з яким видано кредит в сумі 15 100,00 грн., строком на 24 місяці. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання довготривалий строк, а тому, загальна сума заборгованості по вказаними кредитними договорами станом на 09.09.2024 року склала 57 527,39 грн. З підстав стягнення наявної заборгованості позивач змушений звернутися до суду. 12 листопада 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2021 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001848156301 згідно з яким [PERSON] видано кредит в сумі 20 000 грн., строком на 12 місяці. Також 08 липня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1010141857, згідно умов якого [PERSON] надано кредит в розмірі 15 000 грн. строком на 24 місяці. Відповідно до заяви № 22001848156301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 березня 2021 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитних договорів, внаслідок чого станом на 09 вересня 2024 р. в неї виникла заборгованість перед Банком за кредитним договором № 2001848156301 в розмірі 39 436 грн. 26 коп., із яких: 22 995 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 16 441 грн. 25 коп.-заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1010141857 в розмірі 18 091 грн. 13 коп., із яких: 10 625 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 30 коп. - заборгованість за процентами, 7 463 грн. 60 коп., заборгованість за комісією. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У\~ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (\~ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (\~ст. 11 ЦК України). Статтею ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із\~ст. 1050 ЦК України\~вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно з\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договорами, про надання кредиту, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 57 527,39 грн. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе зобов`язань не виконала, що виявилося у неповерненні коштів, що стало наслідком звернення позивача, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з\~\~ [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 57 527,39 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved