Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області з вимогами про визнання права власності на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033359, виданого на підставі розпорядження Перечинської районної державної адміністрації № 146 від 12 червня 1997 року та зареєстрованого в Книзі 3 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай по КГСП ім. І.Франка за № 8 від 18 червня 1997 року. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яку успадкував за заповітом онук останньої [PERSON] .\~В обсяг спадщини входить земельна частка (пай), а позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] .\~ Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я померлої [PERSON] втрачений, а тому позивач просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.\~ Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Також просить суд розглянути справу за його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, про що зроблено запис № 08. Вказаний факт підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20 квітня 2001 року. Померла [PERSON] на підставі сертифікату серії ЗК № 0033359 мала право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка на території Перечинської районної адміністрації Закарпатської області, загальна вартість якої складає 3 022 грн, що підтверджується як самим сертифікатом на право на земельну частку (пай), так і розрахунком вартості земельної частки/пай та її розміру в умовах кадастрових гектарах колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка, затвердженого розпорядженням Перечинської районної державної адміністрації № 146 від 12 червня 1997 року. 26 березня 2003 року [PERSON] заповіла право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, посвідченого свідоцтвом серії [NUMBER] , виданого Перечинською селищною радою 19 березня 2003 року, на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка, на підставі списків осіб, які мають право на пайовий фонд майна цього ж колективного сільськогосподарського підприємства, затвердженого зборами співвласників 11 лютого 2002 року, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, який посвідчено державним нотаріусом Ганчак Е.О., та зареєстровано в реєстрі за № 840. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом слідує, що у запис № 8 Книги 3 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Перечинською райдержадміністрацією Сімерської сільської ради колективного сільськогосподарського підприємства ім. І.Франка, внесено зміни у графу власник сертифікату та зазначено прізвище « [PERSON] » сертифікат серії [NUMBER] . Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд уважає за необхідне застосувати до цих правовідносин норми ЦК УРСР. Виходячи із змісту статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вище викладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої [INFO] [PERSON] , але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я померлої [PERSON] втрачений, а тому\~порушене право позивача підлягає захисту. При цьому, відповідно до частини першої Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» від 08 серпня 1995 року № 720/95,\~сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості), при цьому позивач успадкував право на земельну частку (пай), а тому за ним може бути визнано лише право на земельну частку (пай), а не право власності на неї, отже вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) заявлена передчасно, що є підставою для частково задоволення позову. Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. З цих підстав,

Outcome: partial