Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

заявник звернулася до суду із зазначеною вище заявою. Просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження, атестату про середню освіту, а також диплому з відзнакою. Ухвалою суду від 12.11.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 05.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.01.2025 провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення в частині вимог про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу, а також свідоцтва про народження - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи судовому засіданні проти задоволення вимог заяви не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст. 265, 319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до абз. 1 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справ про встановлення факту, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з ПГУ серії [NUMBER] , заявнику 26.11.1999 видано зазначений паспорт на ім`я « [PERSON] », [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Аналогічні відомості щодо імені заявника містяться у Довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 30.10.2001. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №717974 така видана на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] така видана на ім`я « [PERSON] », тобто по-батькові « [PERSON] ». У свою чергу, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.1993 дані заявниці зазначено як « [PERSON] », [INFO] , тобто по-батькові « [PERSON] ». По-батькові « [PERSON] » зазначено заявницю також у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , атестаті про середню освіту серії [NUMBER] від 26.06.1984, а також дипломі з відзнакою [NUMBER] від 30.06.1989. Така розбіжність у по-батькові заявниці у зазначених вище документах унеможливлює можливості здійснення права на оформлення пенсії, що порушує її права як громадянина України. Зважаючи на вищенаведене та беручи до уваги відомості, які містяться у письмових доказах долучених до матеріалів справи, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість вимог заявника, у зв`язку з чим заяву задовольняє.

Outcome: approved