Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором №461582-КС-002 про надання кредиту від 29.04.2023 року, що становить 119 694,16 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 88 180,18 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 513,98 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" cплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір №461582-КС-002 про надання кредиту, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 20 000 грн та зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. 29 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору №461582-КС-002 про надання кредиту, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10 000 грн. 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору №461582-КС-002 про надання кредиту, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого внесли зміни в п.2.7 договору та виклали «Термін дії договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору: до 06.03.2024»; в п.2.3 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «строк кредиту: 45 тижнів». Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка становить 119 694,16 грн та складається з наступного: 30 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 88 180,18 грн - сума прострочених платежів по процентах; 1 513,98 грн - сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31 липня 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" належним чином засвідчені документи, а саме: інформацію про власника банківської картки [NUMBER] (з зазначенням ПІБ, дати народження, та інших даних, в разі наявності, власника картки); інформацію щодо руху коштів (виписку про рух коштів) по банківській картці [NUMBER] за період з 29.04.2023 по 06.03.2024. 16 вересня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бородіна Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування поданого відзиву на позовну заяву представник відповідача вказав, що в справі не має доказів щодо належності відповідачу телефону [NUMBER] , на який позивач направляв одноразовий ідентифікатор, а підписання та ознайомлення з паспортом споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору, або видачі кредитної картки з кредитним лімітом. Правила надання послуг та тарифи мають мінливий характер, тому визначити яка саме редакція правил та тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним. Паспорт споживчого кредиту не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, комісії за договором, оскільки така заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору, позивач не довів належними та допустимим доказами, який саме варіант кредитного договору та з якими саме умовами був запропонований відповідачу, та яким засобом зв`язку це було доведено до відома відповідача. Позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії є безпідставними, оскільки така умова договору є нікчемною. 17 вересня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, в якому він просить відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві та задовольнити позов. В обгрунтування поданої відповіді на відзив представник позивача вказав, що заперечення відповідача проти позову ТОВ «Бізнес Позика» є необгрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2024 року у даній справі задоволено заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.10.2024, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 08 листопада 2024 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Виноградова Ю.Е. надійшли додаткові пояснення, в яких пояснив, що відповідач частково виконував свої зобов`язання за кредитним договором, а саме частково сплатив заборгованість на суму 17 847,50 грн. є доказами щодо здійсненням ним платежів саме за тим договором, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду цієї справи. Та розгляд справи просив проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання призначене на 20 лютого 2025 року об 12:00 сторони не прибули. 20 лютого 2025 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бородіна Д.В. надійшла заява, в який просить справу розглядати без участі представника відповідача та відповідача, у задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача у додаткових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір про надання кредиту №461582-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Положеннями розділу 2 вказаного вище договору передбачено наступне: Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі- Правила) (п. 2.1); строк, на який надається Кредит 24 тижнів (п. 2.3); стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,14874498, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4); комісія за надання кредиту - 3000 грн (п.2.5); термін дії Договору до 14.10.2023 (п. 2.7); орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 51 960,00 грн (п. 2.8); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9127,54 процентів (п.2.9). Положеннями розділу 3 вказаного вище договору передбачено наступне: протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче (п. 3.2); сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору (п. 3.2.2); у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу - прострочена сума Кредиту та прострочені Проценти за користування Кредитом. 2) у другу чергу - сума Кредиту та Проценти за користування Кредитом. 3) у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до Договору (п. 3.5). Вищевказаний договір було підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UA-5951. У відповідності до договору про надання кредиту №461424-КС-005, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] погодили графік платежів: 13.05.2023 - 4 330,00 грн; 27.05.2023 - 4 330,00 грн; 10.06.2023 - 4 330,00 грн; 24.06.2023 - 4 330,00 грн; 08.07.2023 - 4 330,00 грн; 22.07.2023 - 4 330,00 грн; 05.08.2023 - 4 330,00 грн; 19.08.2023 - 4 330,00 грн; 02.09.2023 - 4 330,00 грн; 16.09.2023 - 4 330,00 грн; 30.09.2023 - 4 330,00 грн; 14.10.2023 - 4 330,00 грн. 29 квітня 2023 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора UA-0465, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 20 000,00 грн; строк кредитування 24 тижнів; комісія за надання кредиту - 3000 грн; процентна ставка - знижена процентна ставка 419,29191770, стандартна процентна ставка 730,00000000; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 9 127,54 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - стандартна процентна ставка; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 51 960,00 грн; загальні витрати за кредитом 31 960 грн. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» від 15.07.2024 на номер картки [NUMBER] були перераховані кошти в розмірі 20 000 грн. 29 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту №461582-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора UA-2326. Положеннями вказаної вище додаткової угоди №1 до договору передбачено наступне: Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладання Додаткової угоди: кредит збільшується на 10 000,00 грн, та Кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 10 000,00 грн у строки та на умовах викладених у Договорі (п.2.1); після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме 30 000,00 грн (п.2.2); на дату укладання Додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до Графіку платежів (п.6.4 Додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно до Графіку платежів (п.3); після укладання цієї Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: загальна сума отриманого Кредиту становить 30 000,00 грн (п.1 та п.2 Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка 9118,53 процентів; орієнтована загальна вартість наданого кредиту 78 024,12 грн (п.4); комісія за надання додаткової суми кредиту 1 500,00 грн (п.5). У відповідності до додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №461424-КС-005, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] погодили наступний графік платежів: 13.05.2023 - 6 490,00 грн; 27.05.2023 - 6 490,00 грн; 10.06.2023 - 6 490,00 грн; 24.06.2023 - 6 490,00 грн; 08.07.2023 - 6 490,00 грн; 22.07.2023 - 6 490,00 грн; 05.08.2023 - 6 490,00 грн; 19.08.2023 - 6 490,00 грн; 02.09.2023 - 6 490,00 грн; 16.09.2023 - 6 490,00 грн; 30.09.2023 - 6 490,00 грн; 14.10.2023 - 6 634,12 грн. 29 квітня 2023 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора UA-4913, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 30 000,00 грн; строк кредитування 281 днів; комісія за надання кредиту - 1 513,98 грн; орієнтована загальна вартість наданого кредиту 108 067,28 грн Відповідно до квитанції №569100025 від 29.04.2023 на номер картки [NUMBER] були перераховані кошти в розмірі 10 000 грн. 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту №461582-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора UA-4112. Відповідно до умов Додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту №461582-КС-002, сторони домовились внести зміни до Договору: термін дії договору до 06.03.2024 (п.5.3), погодили графік платежів. Також вказаним договором підтверджено заборгованість [PERSON] перед товариством в розмірі 32 892,46 грн, з якої: сума кредиту 30 000 грн, комісія за надання кредиту 1 513,98 грн, проценти за користування кредитом 1 378,48 грн. 31 травня 2023 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора UA-4913, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Факт належності [PERSON] картки з номером [NUMBER] та використання кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240822/55627 від 26 серпня 2024 року та доданою до відповіді випискою про рух коштів по вказаній картці. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за договором №461582-КС-002 станом на 06.03.2024 становить 119 694,16 грн та складається з наступного: 30 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 88 180,18 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 513,98 грн - сума заборгованості по комісії. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту №461582-КС-002 від 29 квітня 2023 року, додаткова угода №1 до договору про надання кредиту №461582-КС-002 від 29 квітня 2023 року та додаткова угода №2 до договору про надання кредиту №461582-КС-002 від 31 травня 2023 року були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, та при їх укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується довідкою від 15.07.2024 та квитанцією №569100025 від 29.04.2023 та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідача. Згідно розрахунків заборгованості, станом на 06.03.2024 у [PERSON] була наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 30 000,00 грн та заборгованість за процентами в сумі 88 180,18 грн, а всього 118 180,18 грн. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за кредитним договором №461582-КС-002 від 29 квітня 2023 року кошти за тілом кредиту в добровільному порядку відповідачем [PERSON] в розмірі 118 180,18 грн не повернуті, відтак такі підлягають стягненню на користь позивача. Щодо стягнення комісії в сумі 1 513,98 грн, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження№61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] погашено заборгованість по комісії у розмірі 2 986,02 грн, та станом на 07.07.2024 року заборгованість відповідача по комісії за надання кредиту становить 1 513,98 грн (4 500,00 грн - 2 986,02 грн). Відтак, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 1 513,98 грн. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved