Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [INFO] та [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Позов обґрунтовано тим, що 04 січня 2023 року на адресу її старшої сестри - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] надійшло сповіщення №34 про те, що їх брат - [PERSON] , [INFO] , водій мінометного взводу військової частини [NUMBER] під час стрілецького бою та артилерійського обстрілу з боку сил рф у м.Соледар Бахмутського району Донецької області 01.01.2023 отримав поранення при виконанні бойового завдання з здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії, помер від отриманого поранення [INFO] в медичному пункті підрозділу у с. Рай-Олександрівка Краматорського району Донецької області. Згідно свідоцтва про її народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, вони являються рідними братом та сестрою. Факт спільного мого проживання з її померлим братом [PERSON] однією сім`єю підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 12.03.2024, складений депутатом селищної ради, відомості якого підтверджені нашими сусідами - [PERSON] та [PERSON] , а також довідками Центру надання адміністративних послуг Голованівської селищної ради Кіровоградської області № 514 від 26.02.2024 року та №588 від 15.03.2024. Весь час і до смерті брата [PERSON] , оскільки вона являється його меншою сестрою, вона перебувала на його утриманні, постійно отримувала від нього допомогу, в тому числі матеріальну, яка була для неї постійним і основним джерелом засобу до існування. Підтвердженням того, що вона перебувала на утриманні старшого брата, окрім акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 12.03.2024, є також довідка Центру надання адміністративних послуг Голованівської селищної ради Кіровоградської області та копія платіжного документу з банку, який підтверджує перерахування братом їй грошових коштів від 09.12.2022. Так, встановлення факту проживання однією сім`єю з братом та перебування на утриманні [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, наказу МОУ від 25.01.2023 №45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», а також згідно статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги батькам, одного із подружжя, який не одружився вдруге, дітей, які не досягай повноліття, утриманцям загиблого (померлого). 12.02.2024 на її адресу надійшла письмова відповідь [INFO] на лист щодо можливості призначення мені одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю брата, в якій зазначено про необхідність підтвердження факту мого перебування на утриманні загиблого брата [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю з братом та перебування на утриманні [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє отримати право на отримання одноразової грошової допомоги. 17 квітня 2024 року ухвалою Голованіського районного суду Кіровоградської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження за моєю заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні мого рідного брата [PERSON] 21.05.2024 на адресу Голованівського районного суду Міністерством Оборони України подано пояснення, в яких останній виклав свою позицію та повідомив учасникам справи про те, що у разі задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] на утриманні [PERSON] безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у даній справі у заявниці виникнуть підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з наявністю спору у даній справі, моїм представником [PERSON] було подано 05.08.2024 до суду клопотання про залишення заяви без розгляду. 06 серпня 2024 року Голованівським районним судом залишено без розгляду цивільну справу за заявою [PERSON] , роз`яснивши мені право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду. Враховуючи, що нею отримано листа від [INFO] щодо можливості призначення мені одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю брата, в якій зазначено про необхідність підтвердження факту мого перебування на утриманні загиблого брата [PERSON] , вважаю, що відповідачем по даній справі є [INFO] . А оскільки встановлення такого факту є необхідним для отримання передбачених законом пільг та виплат, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а така одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, вважаю, що в даній справі необхідно також відповідачем визнати Міністерство оборони України. В позові просила, встановити факт проживання однією сім"єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні [PERSON] , [INFO] ,, який помер [INFO] від вогнепальних кульових поранень тулубу внаслідок військових дій під час стрілецького бою та артилерійського обстрілу з боку сил рф у м. Соледар Бахмутського району Донецької області. Ухвалою суду від 19.09.2024 заява залишена без руху та надано десятиденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Ухвалою суду від 27.09.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 15.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [INFO] , який прийнято судом. У відзиві представник відповідача не погоджується з заявленими позовними вимогами, позов [PERSON] не визнає в повному обсязі та по суті заявлених позовних вимог може заперечити наступне. [INFO] заявляє, що є неналежним відповідачем у даній справі. Як випливає із позовної заяви [PERSON] , вона звернулась до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі своїм братом [PERSON] , який будучи військовослужбовцем військової частини [NUMBER] під час стрілецького бою та артилерійського обстрілу з боку сил рф [INFO] отримав поранення під час виконання бойового завдання та помер від отриманого поранення [INFO]. Метою звернення до суду [PERSON] , як зазначено, є необхідність реалізації права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги утриманцям загиблого. Тобто рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги приймає розпорядник бюджетних коштів - Міністерство оборони України. [INFO] не є розпорядником бюджетних коштів, не приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, не має відповідного доручення представляти інтереси Міністерства оборони Україні в даній справі, а тому не є заінтересованою особою по справі, а відповідно не може бути і відповідачем. Метою звернення до суду [PERSON] , як зазначено, є необхідність реалізації права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги утриманцям загиблого. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», наказу МОУ від 25.01.2023 року № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», а також згідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», - право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Одноразова грошова допомога розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. За статтею 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" утриманцями вважаються члени сім`ї померлого, що перебували на йогоутриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Листом від 12.02.2024 №1/1204 [PERSON] надано відповідь на її заяву, з якою вона звернулась до [INFO] щодо можливого призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі брата. У відповіді позивачу повідомлено, що документи, надіслані нею до [INFO] щодо можливого призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі брата, не можуть бути розглянуті, так як на даний час Вона не підпадає до жодної з категорій осіб зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги, оскільки згідно наданих документів підтверджується факт реєстрації та проживання з загиблим братом [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Однак сам факт проживання разом з братом не є свідченням того, що вона перебували на повному його утриманні. Для вирішення питання, щодо можливого призначення ОГД позивачу [PERSON] рекомендовано надати документи, які підтверджують факт перебування на утриманні загиблого брата [PERSON] , який загинув (помер) [INFO] . Слід зазначити, що вимога про надання документів, що підтверджують факт перебування на утриманні загиблого брата [PERSON] виходить не з інтересів [INFO] , а передбачена законодавством. В результаті вивчення наданих доказів, які на думку позивача підтверджують факти проживання однією сім`єю та її утримання загиблим братом [PERSON] вважаємо, що вони в достатній мірі не доводять цих фактів.Так, надано акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.03.2024 [PERSON] , в якому викладені обставини її проживання не на час проведення обстеження, а в минулому часі. На підставі цього акту ЦНАП Голованівської селищної ради видано довідку від 15.03.2024 №588, в якій зазначено, що згідно акту [PERSON] знаходилась на утриманні брата [PERSON] . Довідкою ЦНАП Голованівської селищної ради від 26.02.2024 №513 надано склад сім`ї [PERSON] та адреса її проживання - [ADDRESS] . Наступною довідкою ЦНАП від 26.02.2024 №514, виданій [PERSON] засвідчено, що за адресою [ADDRESS] , був зареєстрований і проживав по день смерті [PERSON] разом зі своїми сестрами. Згідно платіжної інструкції від 09.12.2022 [PERSON] перераховано на рахунок [PERSON] кошти в сумі 7035,18 грн., що має одноразовий характер. Також до позовної заяви позивачем додано довідки про свої доходи, яким охоплено періоди за 2022 та 2023 роки, що не відносяться до часу спільного проживання зі своїм загиблим братом [PERSON] . На підставі викладеного, просив прийняти відзив, замінити первісного відповідача, а саме [INFO] (відповідач 2) належним відповідачем, у задоволенні позовних вимог до [INFO] відмовити в повному обсязі. 12.11.2024 через систему «Електронний суд» відповідач Міністерство оборони України надіслав до суду відзив на позовну заяву, який не прийнято судом, оскільки поданий до суду з пропущеним строком, заяви про поновлдення такого строку з поважник причин суду не подавала. 15.11.2024 представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» надіслала заяву про виклик свідків. 15.11.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, викликано в судове засідання свідків. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав вказаних в позові та просили його задовольнити в повному обсязі. Позивач пояснила, що вони рано залишились без батьків, брат утримував їх сім`ю, допомагав, оплачував всі витрати, в тому числі і комунальні послуги. З ним вона проживала в одному будинку. В судовому засіданні представники відповідача [INFO] [PERSON] та позов не визнала та суду пояснила, що в позовній заяві позивач мав би викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, але спору між [PERSON] і Міністерством оборони не існує. Крім того в прохальній частині позову позивач просить суд встановити юридичний факт, але є незрозумілим, що саме вимагається від відповідачів, що також є недотриманням ч. 4 ст. 175 ЦПК України, так як позов подано до кількох відповідачів - то і мав бути вказаний зміст позовних вимог щодо кожного з них. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [INFO], [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні вказала, що встановлення факту необхідно для визнання та оформлення в передбаченому законом порядку виплат після загибелі [PERSON] . Тобто належним відповідачем у справі про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, за умови відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, є саме територіальна громада в особі міської ради. Натомість у даній справі позов пред`явлений до [INFO], [INFO] , які є неналежними відповідачами. До участі у справі співвідповідачів не залучено. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача Міністерство оборони України є неналежним відповідачем по справі №386/1180/24, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. метою встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , позивачка вказала - отримання одноразової грошової допомоги, гарантованої державою при загибелі військовослужбовця. Іншої мети для встановлення факту, що має юридичне значення, позивачка не має. Як встановлено зі змісті позовної заяви, померлий [PERSON] був військовослужбовцем. В даній справі військовослужбовець загинув [INFO] . Отже, станом на цю дату, Закон № 2011-ХІІ діяв в редакції, яка не передбачала категорію осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, як особу, яка проживала однією сім`єю з загиблим/загиблою. За таких обставин позивачка не має права на таку виплату. Так само, в ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (в редакції, яка діяла на дату загибелі [PERSON] ), не віднесено особу, яка проживала однією сім`єю з загиблим/ загиблою до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України. Таким чином, оскільки Позивачка за встановленими обставинами у справі не має права на отримання виплат зазначених нею у заяві (одноразова грошова допомога, гарантовані державою при загибелі члена сім`ї), тобто факт, який вона просить встановити не викликає для неї юридичних наслідків. За таких обставин, в задоволенні позовної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення слід відмовити. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Як вбачається з заяви [PERSON] , вона стверджує, що разом з братом проживали за адресою [ADDRESS] . Проте жодних доказів на підтвердження цього до заяви не долучено. Надана заявником довідка № 514 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 лютого 2024 року лише констатує факт реєстрації за даною адресою, проте не підтверджує факт перебування на утриманні. Посилання Позивачки на акт від 12.03.2024 як підтвердження спільного проживання та перебування на утримані - вважаємо не допустимим доказом, адже сам акт підписаний невідомими людьми і хто ці люди не відомо. Заявником не надано до суду жодних фотокарток та інших документів, що могли б свідчити про спільне проживання батька та сина. Не долучено і квитанцій щодо сплати комунальних платежів, здійснення переказів грошових коштів, на які посилається позивач. Доводи [PERSON] , що вона перебувала на утриманні рідного брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] від вогнепальних поранень тулубу внаслідок військових дій під час стрілецького бою та артилерійського обстрілу з боку сил рф у м. Соледар Бахмутського району Донецької області є необґрунтованими, оскільки позивач до суду належних та допустимих доказів того, що вони з братом були пов`язані спільним побутом й мали взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання не надала. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [INFO] не з`явився, у відзиві позов не визнав , просив в позові відмовити та подальший розгляд справи проводити у відсутність представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що сім`я [PERSON] проживає з ним по сусідству, в неї був старший брат [PERSON] , її батьки померли 20 років тому. [PERSON] піклувався за своїх сестер, робив їм подарунки, які купував за зароблені ним кошти. Сім`я складалась з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] знає , оскільки проживає неподалік по сусідству. Батьки померли давно, не пам`ятає коли. Діти жили всі разом. [PERSON] казав, що він допомагав сім`ї, своїми коштами, купував продукти харчування, садили спільний город. Також [PERSON] говорив їй , що купив коляску для дитини [PERSON] . Сім`я жила дружно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з позивачем товаришує, знає її 4 роки , а [PERSON] знала близько 6-7 років. [PERSON] приходив до магазину купував продукти харчування, розповідав про своїх сестер. [PERSON] позичала кошти в неї, оскілки [PERSON] просив її позичати [PERSON] кошти, які потім [PERSON] повертав їй на картку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивач її рідна сестра, з якою вона проживає разом в одному будинку. Вони мала брата [PERSON] , який загинув на війні. Брат забезпечував її та сестру. [PERSON] працювала в лікарні до вагітності, потім пішла у декретну відпустку та залишилась без роботи. Брат сплачував комунальні послуги за будинок, давав гроші сестрі на памперси, продукти харчування, купував одяг, давав гроші [PERSON] . [PERSON] позичила у неї гроші 1-2 тисячі грн., які брат віддав їх їй за сестру коли приїздив у відпустку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] хоче отримати допомогу за загиблого брата [PERSON] . Брат допомагав сестрі у всьому. Коли позивач завагітніла то [PERSON] їй оберігав, платив всі комунальні платежі, купував одяг сестрі та дитині, купив коляску дитині. Робив ремонти в будинку. У всьому підтримував сестру. Про це все їй розповідала [PERSON] . Позивач та [PERSON] жили в одному будинку , який залишився від батьків. Про батька дитини позивачки їй нічого не відомо хто він і де він. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивач її рідна сестра, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, [PERSON] купив дитині коляску, порався по будинку, залишав їй кошти на проживання. Брат був у війську, на її ім`я прийшло сповіщення про його смерть, вона займалась його похованням. 13 тис.грн. отримала у військовій частині на похорони та 30 тис. грн. у селищній раді. Ні на які кошти від Держави вона особисто не претендує. Брат та сестра проживали по [ADDRESS] . Коли брат приїздив то залишав їй кошти на проживання. Останній раз купив у хату водонагрівач. Сестра була у декретній відпустці, отримувала лише 860 грн, а тому брат давав їй гроші на проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивачку знає майже з народження, сім`я складалась з дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Їх батьки померли більше 10 років тому. Відносини в сім`ї були дружні. [PERSON] був сестрам як батько, допомагав їм. Коли [PERSON] родила дитину, то [PERSON] купив дитині коляску і різні речі. [PERSON] жила на дитячі гроші. [PERSON] робив ремонти в будинку. В будинку жили [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Суд, заслухавши позивача, її представника, представників відповідача та свідків, дослідивши матеріали позовної заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 04.01.2023 отримала сповіщення сім`ї №34 про те, що брат, солдат [PERSON] , [INFO] , водій мінометного взводу військової частини [NUMBER] під час стрілецького бою та артилерійського обстрілу з боку сил рф у м.Соледар Бахмутського району Донецької області 01.01.2023 отримав поранення при виконанні бойового завдання з здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії, помер від отриманого поранення [INFO] в медичному пункті підрозділу у с. Рай-Олександрівка Краматорського району Донецької області, що підтверджується копією сповіщення № 34. Відповідно до копії довідки про причину смерті №107 від 03.01.2023 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] від вогнепальної кульової поранення тулубу внаслідок військових дій. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 10.01.2023 складено актовий запис №2 Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Як вбачається з листа [INFO] №1/1204 від 12.02.2024 [PERSON] на її звернення від 09.02.2024 щодо можливого призначення одноразової грошової допомоги у разі загиблої брата повідомлено, що документи надіслані до них щодо можливого призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі брата не можуть бути розглянуті так як на даний час вона не підпадає до жодної з категорій осіб зазначених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги. Рекомендовано надати документи, які підтверджують факт перебування на утриманні загиблого брата, оскільки сам факт проживання разом з братом не є свідченням того, що вона перебувала на повному його утриманні. З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, їх батьками вказані - батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] від 12.03.2024, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали разом за вказаною адресою. [PERSON] був зареєстрований та по день смерті разом з сестрою [PERSON] , яка з народження по теперішній час проживає з сестрами за вказаною адресою та у якої на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали єдиною родиною, вели спільний домашній бюджет. Сестри знаходились на утриманні брата, який сплачував житлово-комунальні послуги, купував продукти харчування, одяг, взуття та інші необхідні речі. Відповідно до довідки ЦНАП Голованівської селищної ради №588 від 15.03.2024 [PERSON] згідно акта одстеження проживає за адресою [ADDRESS] і знаходилася на утриманні брата [PERSON] . Згідно платіжної інструкції Р24А582833304F67333 від 09.12.2022 [PERSON] перерахував кошти н [PERSON] у розмірі 7035,18 грн. З довідки ЦНАП Голованівської селищної ради №513 від 26.02.2024 склад сім`ї [PERSON] складається з сестри [PERSON] , 2001 року народження, сестри [PERSON] , 1999 року народження та доньки [PERSON] , 2022 року народження. Відповідно до довідки ЦНАП Голованівської селищної ради №514 від 26.02.2024 слідує, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] з 21.02.1991 по день смерті разом з сестрами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітні та малолітні особи, непрацездатні та недієздатні, а також обмежено недієздатні за вказаною адресою не зареєстровані і не проживають. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Голованівської РДА від 02.02.2024 [PERSON] отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860 грн щомісячно. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , виданої 29.02.2024 №10/06-23, остання працює у КНП «Голованівська ЦРЛ» на посаді сестра медична, відповідно до наказу №303-К від 21.09.2022 знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до трьох років з 29.09.2022 по [INFO]. Згідно з частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових 32 формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 указаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору Відповідно до ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані позивачем, покази свідків та досліджені докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого [PERSON] . Так, як встановлено судом, позивач є повнолітньою, працездатною та працевлаштованою, лише з 29.09.22 по [INFO] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до трьох років. Отже, позивач мала та має інші джерела доходів. У матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходу [PERSON] , а також щодо розміру постійної , щомісячної допомоги позивачці з боку померлого. Співвідношення розмірів допомоги, яку позивач отримувала від [PERSON] та інших одержуваних нею доходів судом не встановлено і можливість встановити таке співвідношення відсутня, оскільки такі докази позивачем не подані. Судом встановлено, що допомога братом сестрі була не постійна , надавалась не лише їй , а і іншим сестрам , що проживали разом у будинку, підтвердження, що саме [PERSON] сплачував комунальні послуги суду не надані . З показів свідків , слідує, що [PERSON] , як брат купував подарунки сестрам, в тому числі купив в подарунок своїй племінниці коляску та дитячі речі, як приходив у відпустку купував продукти харчування, оскільки також проживав у будинку та харчувався. Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави для висновку, що матеріальна допомога [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до існування позивачки, з підстав чого в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі №1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, суд вважає, що відповідно до довідок наданих позивачем вбачається, що позивачка, її сестри та брат, зареєстровані в одному будинку, в якому спільно проживали, мали спільні права та обов`язки, що права на дане майно та його утримання, ніким не оскаржується та не потребує доведення, тому суд вважає, що факт проживання однією сім`єю позивачки з загиблим не потребує встановлення, тобто з підстав чого в задоволенні даного факту необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем в зв`язку з відмовою у задоволенні позову покласти на останню.

Outcome: dismissed