Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненим. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 вересня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Промінвестбанк» укладено кредитний договір №47/3-133 к/о. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 47/3-133 к/о, 19.09.2007 між ЗАТ «Промінвестбанк» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 47/3-134 іп/о, згідно якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,2043 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та квартира за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа- Банк» права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно з вказаним договором відбулося відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 47/3-133 к/о від 19.09.2007, який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 залишеною без змін постановою Верховного суду від 11.12.2019 задоволено зустрічний позов ПАТ «Альфа-Банк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 47/3-133 к/о від 19.09.2007 в розмірі 94757,82 грн. Дані обставини встановлені постановою Верховного суду № 314/3095/15-ц від 11.12.2019 та не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України). В той же час, 30.11.2022 в кредитора змінилась назва АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК». Відтак, AT «СЕНС БАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків AT «АЛЬФА БАНК». 05.11.2021приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем відкрито виконавче провадження № 67397988 з виконання виконавчого листа № 314/3095/15-ц, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області 20.06.2019 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 47/3-133 к/о від 19.09.2007 року в розмірі 94757 (дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 82 коп. 01.08.2022постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем закінчено виконавче провадження № 67397988 в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу у повному обсязі. 23.12.2022[PERSON] звернувся до AT «Альфа Банк» з заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна, накладеної за договором іпотеки № 47/3-134 іп/о, в зв`язку з повним погашенням заборгованості. З отриманої відповіді від AT «Сенс Банк», [PERSON] стало відомо, що нібито станом на 09.01.2023 за договором кредиту № 47/3-134 к/о від 19.09.2007 обліковується прострочена заборгованість. 05.10.2023[PERSON] направлено заяву про повідомлення інформації про поточний розмір заборгованості до AT «Сенс Банк». Згідно відповіді від 26.10.2023, банк зазначає, що станом на 26.10.2023 заборгованість за кредитним договором № 47/3-134 к/о становить 9573,16 дол. США та складається відповідно до умов договору з: 2049,66 дол. США - прострочена сума кредиту; 4910,72 дол. США - прострочені відсотки; 24,37 дол. США - відсотки на прострочену суму кредиту; 2588,41 дол. США - пеня. Позивач посилається, що зазначені нарахування є безпідставними, оскільки апеляційний суд задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» в справі № 314/3095/15-ц встановив, що на виконання умов договору банком на адресу [PERSON] та [PERSON] була направлена вимога про досудове врегулювання спору. AT «Альфа Банк» пред`явивши вимогу про повне дострокове повернення кредиту № 80590-102 б/б від 17.09.2015 змінив строк виконання основного зобов`язання та зазначив, що загальна сума заборгованості становить 4472,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату пред`явлення становила 94757,82 грн. В подальшому, зазначена сума заборгованості за кредитом, саме в розмірі 94757,82 грн, в повному обсязі стягнута постановою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 з [PERSON] та [PERSON] на користь AT «Альфа Банк» та погашена в межах виконавчого провадження № 67397988. В той же час, згідно з частиною другою статті 4 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель обов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 365493571 від 12.02.2024 наявне обтяження на належному позивачу майні, а саме: земельній ділянці площею 0,2043 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (реєстраційний номер обтяження в державному реєстрі іпотек: 5693793) та квартирі за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження в державному реєстрі іпотек: 5692910), внесених на підставі іпотечного договору № 47/3-134 іп/о від 19.09.2007. [PERSON] виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 47/3-133к/о від 19.09.2007, зобов`язання за яким були забезпечені іпотечним договором, в зв`язку з чим іпотека за вказаним іпотечним договором припинилася. Однак, відповідач в порушення своїх обов`язків не звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки за іпотечним договором, а відтак [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 23.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. В судове засідання ані представник позивача адвокат Шерстюк А.О., ані позивач не з`явились. При цьому, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився надав до суду відзив на позовну заяву, де просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 19 вересня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Промінвестбанк» укладено кредитний договір №47/3-133 к/о. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 47/3-133 к/о, 19.09.2007 між ЗАТ «Промінвестбанк» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 47/3-134 іп/о, згідно якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,2043 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та квартира за адресою: [ADDRESS] . 17.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа- Банк» права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно з вказаним договором відбулося відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 47/3-133 к/о від 19.09.2007, який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 залишеною без змін постанову Верховного суду від 11.12.2019, якою задоволено зустрічний позов ПАТ «Альфа-Банк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 47/3-133 к/о від 19.09.2007 в розмірі 94757, 82 грн. Дані обставини встановлені постановою Верховного суду № 314/3095/15-ц від 11.12.2019 та не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України). В той же час, 30.11.2022 в кредитора змінилась назва АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК». Відтак, AT «СЕНС БАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків AT «АЛЬФА БАНК». 05.11.2022приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем відкрито виконавче провадження № 67397988 з виконання виконавчого листа № 314/3095/15-ц, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області 20.06.2019 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 47/3-133 к/о від 19.09.2007 року в розмірі 94757 (дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 82 коп. 01.08.2023постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрійовичем закінчено виконавче провадження № 67397988 в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу у повному обсязі. 23.12.2023[PERSON] звернувся до AT «Альфа Банк» з заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна, накладеної за договором іпотеки № 47/3-134 іп/о, в зв`язку з повним погашенням заборгованості. З отриманої відповіді від AT «Сенс Банк», [PERSON] стало відомо, що нібито станом на 09.01.2023 за договором кредиту № 47/3-134 к/о від 19.09.2007 обліковується прострочена заборгованість. 05.10.2024[PERSON] направлено заяву про повідомлення інформації про поточний розмір заборгованості до AT «Сенс Банк». Згідно відповіді від 26.10.2023, банк зазначає, що станом на 26.10.2023 заборгованість за кредитним договором № 47/3-134 к/о становить 9573,16 дол. США та складається відповідно до умов договору з: 2049,66 дол. США - прострочена сума кредиту; 4910,72 дол. США - прострочені відсотки; 24,37 дол. США - відсотки на прострочену суму кредиту; 2588,41 дол. США - пеня. AT «Альфа Банк» пред`явивши вимогу про повне дострокове повернення кредиту № 80590-102 б/б від 17.09.2015 змінив строк виконання основного зобов`язання та зазначив, що загальна сума заборгованості становить 4472,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату пред`явлення становила 94757,82 грн. В подальшому, зазначена сума заборгованості за кредитом, саме в розмірі 94757,82 грн, в повному обсязі стягнута постановою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 з [PERSON] та [PERSON] на користь AT «Альфа Банк» та погашена в межах виконавчого провадження № 67397988. Згідно з частиною другою статті 4 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель обов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 365493571 від 12.02.2024 наявне обтяження на належному позивачу майні, а саме: земельній ділянці площею 0,2043 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (реєстраційний номер обтяження в державному реєстрі іпотек: 5693793) та квартирі за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження в державному реєстрі іпотек: 5692910), внесених на підставі іпотечного договору № 47/3-134 іп/о від 19.09.2007. Суд приходить до висновку, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 47/3-133 к/о від 19.09.2007, зобов`язання за яким були забезпечені іпотечним договором, в зв`язку з чим іпотека за вказаним іпотечним договором припинилася. Однак, відповідач в порушення своїх обов`язків не звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки за іпотечним договором, а відтак [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264\~ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Статтею\~1 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3,17\~вказаного\~Закону, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Факт припинення зобов`язання підтверджується заявою позичальника та прямими нормами закону. Згідно зі ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Отже, одночасно з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Разом з тим записи про обтяження, внесені до реєстрів у зв`язку з передачею нерухомого майна в іпотеку залишаються чинними на момент звернення до суду. Позивач в силу закону позбавлений повноважень щодо самостійного вчинення дій, спрямованих на виключення відомостей з реєстру іпотек та реєстрації припинення обтяжень. Відповідно до\~ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Виходячи з цього, наявність судового рішення надасть змогу власнику захистити свої права без участі іпотекодержателя. Таким чином, оскільки зобов`язання за договором позики припинилось у зв`язку із належним виконанням умов договору, тому іпотека за договором іпотеки також є припиненою, як похідне зобов`язання від основного, що має наслідком зняття заборон відчуження нерухомого майна позивача та вилучення записів про іпотеку та заборони з відповідних реєстрів. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За положеннями ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 гл. 15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.317та ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.\~Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність факту порушення прав позивачів, а відтак і обґрунтованість позовних вимог. Доказів на спростування даних обставин, стороною відповідача суду не надано. Отже, зважаючи на те, що позивачі позбавлені змоги реалізувати своє законне право на вільне володіння та розпорядження власністю, а також відсутність підстав для продовження обтяження на майно, суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved