Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

Приватне акціонерне\~товариство «Український\~графіт» в\~особі представника\~Смірнової\~І.Г.\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за договором\~безпроцентної цільової\~позики №\~804/2290007/10\~від 17.02.2022.\~Відповідно до\~умов вказаного\~договору відповідачу\~надана позика\~в сумі\~80000,00\~гривень,\~яка перерахована\~на її\~поточний рахунок,\~відкритого в\~АТ «РайффайзенБанкАваль»,\~нарахування відсотків\~або надання\~інших видів\~компенсацій у\~вигляді плати\~за користування\~коштами не\~передбачено,\~позивальник має\~право повертати\~позику частинами\~до повного\~погашення,\~а також\~погасити позику\~достроково.\~Відповідачка отримала\~грошові кошти\~в сумі\~80000\~гривень та\~зобов`язалася\~погашати борг\~рівними частинами\~щомісячно шляхом\~утримання з\~її заробітної\~плати,\~починаючи з\~березня 2022\~року та\~провести повне\~погашення до\~березня 2024\~року,\~при звільненні\~з підприємства\~у разі\~неповернення позичальником\~суми грошових\~коштів позикодавець\~утримує неповернені\~на день\~звернення кошти\~з сум,\~належних позичальнику\~від підприємства\~при звільненні,\~а у\~разі якщо\~цих коштів\~буде недостатньо,\~позикодавець повідомляє\~в письмовій\~формі позичальнику\~суму неповернутих\~коштів,\~а позичальник\~вносить цю\~суму в\~касу позикодавця\~протягом одного\~місяця з\~дня звільнення.\~16.07.2024\~відповідачку було\~звільнено за\~п.1\~ст.36\~КЗпП України.\~ При\~здійсненні остаточного\~розрахунку з\~відповідачки було\~утримано \~2572,54\~грн.\~в рахунок\~погашення позики.\~В період\~з березня\~2022\~року по\~липень 2024\~рік відповідачем\~погашена заборгованість\~в сумі\~15759,96\~гривень. Суму неповернутого залишку позики при звільненні відповідач не сплатила у зв`язку із чим утворилася заборгованість в розмірі 64240,04 грн. 16.07.2024 позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення заборгованості в сумі 64240,04 гривні та нагадування про необхідність погасити борг до 16.08.2024, проте заборгованість погашена не була, що свідчить про порушення [PERSON] умов договору. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості 64240,04 грн, та судові витрати в розмірі 3028,00 грн судового збору. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник ПрАТ «Український графіт» надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначено що заборгованість утворилася через важкі сімейні обставини та скрутне матеріальне становище. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, 16.02.2022 [PERSON] звернулася до генерального директора ПрАТ «УКРГРАФІТ» Кутузова С.В. із заявою про надання їй коштів в сумі 80000 гривень для поліпшення житлових умов у зв`язку із придбанням житла. 17.02.2022 між ПрАТ «УКРГРАФІТ» та [PERSON] укладено договір безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10, відповідно до умов якого відповідач надана позика в сумі 80000 гривень (підпункт 2.1 пункту 2) шляхом перерахування коштів на її поточний рахунок в АТ «РайффайзенБанкАваль» (підпункт 3.3 пункту 3), починаючи з березня 2022 року протягом 24-х місяців відповідач зобов`язався виплачувати позивачу суму отриманої позики (підпункт 4.1 пункту 4) з наданням можливості повертати позику частинами або погасити її достроково (підпункт 4.2 пункту 4), при звільненні відповідача з підприємства неповернену суму грошових коштів позивач утримує з сум належних відповідачу при звільненні, а у разі якщо їх буде недостатньо позивач повідомляє відповідача в письмовій формі про суму неповернутих коштів, а відповідач вносить цю суму в касу позивача протягом одного місяців з дня звільнення (підпункт 4.3 пункт 4). Отримання відповідачкою коштів в сумі 80000 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 397 від 18.02.2022. Зобов`язанням про повернення грошових коштів від 17.02.2022 також підтверджується, що відповідачка зобов`язалася погашати борг щомісячно рівними частинами, шляхом утримання з її заробітної плати, починаючи з березня 2022 року до березня 2024 року. Відповідно до розрахункових листів в період з березня 2022 року до квітня 2022 року із заробітної плати [PERSON] в рахунок погашення позики утримано 13187,42\~гривень. Наказом ПрАТ «УКРГРАФІТ» від 12.07.2024 № 1537п «Про звільнення з роботи» старшого табельника цеху випалювання №3 [PERSON] звільнено 16.07.2024 за угодою сторін на підставі пункту 1\~статті 36 КЗпП України. Згідно з розрахунковим листом за липень 2024 рік при звільненні [PERSON] з ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ГРАФІТ» з неї утримано коштів в рахунок погашення позики в сумі 2572,54 гривень. Відповідно до вимоги про погашення заборгованості від 16.07.2024 № 16/1903 та повідомлення про нараховані та утриманні суми при звільненні від 16.07.2024 № 16/1904, фіскального чеку, реєстру та трекінгу Укрпошти відповідачку повідомлено про розмір заборгованості в сумі 64240,04 гривні, який необхідно сплатити до 16.08.2024, отримане нею особисто 26.07.2024. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Згідно з частиною першою,другою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір безпроцентної цільової позики № 804/2290007/10. відповідно до умов якого відповідачка отримала позику в сумі 80\~000\~гривень та зобов`язався починаючи з березня 2022 року протягом 24-х місяців виплачувати позивачу суму отриманої позики. В період з березня 2022 року до грудня 2024 року з заробітної плати відповідачки утримано коштів в рахунок погашення боргу за договором позики 13187,42 гривень. При звільненні з ПрАТ «УКРГРАФТ» з відповідачки утримано в погашення позики 2572,54 гривень. Враховуючи те, відповідачкою повернуто позику в сумі 15759,96 гривень, нею частково виконано зобов`язання за договором позики. Проте залишок заборгованості за договором позики в сумі 64240,04 гривні відповідачкою у визначений даним договором строк не виплачений. За таких обставин, а також зважаючи на визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 64240,04 гривні. Ставка судового збору за подання позовної заяви складає 3028,00 грн. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином, необхідно повернути позивачу Приватному акціонерному товариству «Український графіт» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1514,00 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1514,00 гривень.

Outcome: approved