Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У грудні 2024 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3 особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Никифорова М.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса від 31.08.2021 № 1142 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] невиплачених в строк до 25.08.2021 грошових коштів на підставі договору позики від 18.08.2021 в сумі 1 600 512 грн., з урахуванням витрат за вчинення виконавчого напису-1000 грн. , таким, що не підлягає виконанню . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором позики від 18.08.2021, укладеного між сторонами та посвідченого нотаріально, позивач зобов`язана була повернути грошові кошти [PERSON] у розмірі 1 600 512 грн., що складало 60 тис. доларів США на час отримання боргу, в строк до 25.08.2021. Внаслідок запровадженого карантину в Україні можливість вчасного повернення запозичених коштів не відбулось.30.08.2021 надійшла заява про повернення коштів. В цей же день, як стверджує позивач, вона повернула позикодавцю 800 260,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою. Разом з тим, 20.11.2024 від позикодавця отримана повторна письмова вимога про оплату 1 600 512,00 грн., тобто без урахуванням повернутої суми.Позивач вказує, що відповідач умисно приховала цей факт від нотаріуса, а нотаріусом не перевірено, чи дійсно вказана в договорі позики сума є безспірною та неповернутою. Крім того виконавчий напис вчинено 31.08.2021, тобто через тиждень після дати повернення коштів за договором та на наступний день з дня вручення письмової вимоги, що є порушенням 30-денного строку, визначеного пп.2.3 пункту 2 глави 16 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто без додержання строку для повідомлення щодо вчинення виконавчого напису та можливості надати відповідні заперечення щодо вчинення виконавчого напису саме на суму 1600512,00 грн. Від відповідача [PERSON] 11.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що 26.08.2021 була вимушена звернутися до приватного нотаріуса для складання заяви-вимоги до [PERSON] про повернення позичених коштів через настання строку за зобов`язаннями до 25.08.2021 . Відповідачу відомо, що [PERSON] нотаріально посвідченою заявою від 30.08.2021 підтвердила, що борг нею не погашено. Того ж дня, позивач повернула 800 260,00 грн., не надавши гарантій щодо повернення залишку заборгованості та строків. Зважаючи на порушення з боку [PERSON] умов договору, на підставі умов п. 4 договору позики щодо настання наслідків у вигляді нарахування штрафних санкцій у випадку неповернення або несвоєчасного повернення грошових коштів, відповідачем було прийнято рішення про вчинення виконавчого напису на всю суму договору, що включало штрафні санкції. У відзиві відповідач заявила клопотання про розгляд справи без її присутності, за наявними у справі матеріалами ( а.с. 38-39). [PERSON] подала відповідь на відзив, повторно наголошує на порушенні, якого припустилася тря особа щодо недодержання під час виконавчого напису 30-денного строку для повідомлення боржника. Зазначаючи про застосування штрафних санкцій, відповідачем не додано обґрунтованого розрахунку розміру нарахованого штрафу, що унеможливлює перевірку його правильності та могло бути включено до суми заборгованості, відносно якої вчинено виконавчий напис. Інформує, що 20.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і борг частково стягнуто в примусовому порядку в сумі 80 500 грн.( а.с. 47- 48). Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Никифорова М.А. письмових пояснень щодо предмета спору або відзиву не подала, направила заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю ( а.с. 60). Суд, вислухавши вступне слово представника позивача [PERSON] , перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 18 серпня 2021 року [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Никифоровою М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1061. Відповідно до пунктів 1, 2 цього договору, позикодавець [PERSON] передала у власність, а позичальник [PERSON] прийняла у власність 1 600 512 грн 00 коп., що складає 60 0000 доларів США за курсом Національного банку України (1 долар США = 26,6752 грн.) строком до 25 серпня 2021 р. Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві грошові кошти в сумі 1 600 512 грн.. що складає 60 0000 доларів США за тим же курсом доларів США , в строк до 25 серпня 2021 року. У разі прострочення позичальником свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів в повному обсязі, позикодавець має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України.Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса ( п. 6 договору). Згідно з ч.2 п.4 договору позики, у випадку неповернення чи несвоєчасного повернення суми позики позичальником більше ніж на два календарні дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 3% від загальної суми позики за кожен день прострочення, починаючи з третього дня. Судом встановлено, що у встановлений договором строк грошові кошти позивачка не повернула, не передала готівкою, не внесла в депозит нотаріуса, як передбачено договором ( а.с. 14). 26.08.2021 року, у зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором позики та неповернення грошових коштів позикодавцю у встановлений договором позики строк, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу. Відповідач просила нотаріуса передати [PERSON] заяву про повернення боргу 1 600 512,00 грн. протягом 10 календарних днів із моменту одержання вимоги .У разі несплати боргу у встановлений у цій заяві строк договір позики буде пред`явлено до стягнення в примусовому порядку шляхом учинення виконавчого напису нотаріуса відповідно до п. 6 договору позики ( а.с .18-19). Позивач [PERSON] підтвердила, що від позикодавця надійшла письмова вимога про повернення грошових коштів 30.08.2021 і в той же день вона повернула [PERSON] 800 260,00 грн., про що відповідачем складена розписка ( а.с. 15). Разом з тим, 30.08.2021 [PERSON] подала приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Никифоровій М.А. заяву, якою вона підтвердила, що повинна була повернути [PERSON] за договором позики від 18.08.2021 грошові кошти у розмірі 1 600 512,00 грн. 30.08.2021 позивачем отримана заява про виконання порушеного зобов`язання у не більш ніж десятиденний строк та попередження про звернення стягнення в примусовому порядку. Позивач підтвердила, що їй відомо про намір [PERSON] звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, заперечень проти цього вона не мала та повідомила, що звертатися до судових органів з цього питання наміру не має. Крім того, [PERSON] відомо, що сума заборгованості у розмірі 1600512,00 грн. та плата у розмірі 1000 грн. за вчинення виконавчого напису буде стягнута державною виконавчою службою ( приватним виконавцем) в безспірному порядку. Цією заявою, яка нотаріально посвідчена та зареєстрована в реєстрі №1134 приватним нотаріусом Никифоровою М.А. позивач підтвердила, що можливості повернути позичені кошти вона не має і станом на 30.08.2021 сума боргу нею не сплачена ( а.с. 17). На підставі заяви [PERSON] , 31 серпня 2021 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифоровою М.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1142, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого Никифоровою М.А.-приватним нотаріусом ХМНО 18.08.2021, за реєстровим № 1061, грошові кошти у сумі 1 600 512,00 грн., строк повернення яких настав 25.08.2021, з врахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 1000 грн., разом 1601 512,00 грн. ( а.с. 16). Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено 20.10.2021 до примусового виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Постановою державного виконавця від 20.10.2021 відкрито виконавче провадження № [NUMBER], звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, на майно боржника, в подальшому стягувачу передано майно в рахунок погашення боргу, відбулась зміна реєстраційних даних. Постановою ст. державного виконавця Прядун К.І. від 24.11.2023 виконавче провадження закрито на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( фактичне повне виконання рішення) ( а.с. 49-58). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час здійснення виконавчого напису 31.08.2021) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18. Отже, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №750/3781/20. Матеріалами справи підтверджується та не спростовується сторонами, що приватний нотаріус Никифорова М.А. дотрималась установленої процедури та маючи нотаріально посвідчену заяву боржника про визнання суми боргу в повному обсязі, вправі була 31.08.2021 вчинити виконавчий напис, зазначеної процедури, отримавши заяву [PERSON] про вчинення виконавчого напису повідомив боржника [PERSON] про виконання обов`язків щодо сплати за договором позики 1 600 512,00 грн. протягом десятиденного строку та попередив, що у разі несплати договір позики буде пред`явлено до стягнення шляхом учинення виконавчого напису нотаріуса відповідно до п. 6 договору позики. [PERSON] зазначила, що 30.08.2021 вона письмову вимогу отримала, в той же день повернула 800 260,00 грн., але прибувши до нотаріуса 30.08.2021 склала заяву, якою підтвердила заборгованість саме у розмірі 1600512,000 грн., що відповідає повній сумі боргу та посилалась на неможливість повернути позичені кошти. Позивач не повідомила нотаріуса, що нібито у цей день вона половину боргу виплатила. За таких обставин, приватний нотаріус дотрималась встановленої процедури вчинення виконавчого напису та враховуючи підтверджений боржником розмір заборгованості 30.08.2021 і безспірність вимоги, вправі була наступного дня 31.08.2021 його вчинити , тобто до спливу тридцятиденного строку. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач повернула борг не повністю, тому залишок заборгованості у розмірі 800 252,00 грн. враховується як штрафні санкції, передбачені умовами п. 4 договору (3% за кожен день прострочення, починаючи з 3 дня, тобто з 28.08.2021) є хибними, оскільки у виконавчому напису чітко зазначено про стягнення тільки невиплаченої в строк суми заборгованості у сумі 1600512,00 грн. за договором позики. Суд також зазначає, що за наданою позивачем інформацією про виконавче провадження, виконавчий напис від 31.08.2021 № 1142 приватного нотаріуса Никифорової М.А. перебував на виконанні в Індустріального відділі державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 20.10.2021. В процесі виконання виконавчого напису нотаріуса боржник [PERSON] станом на 14.04.2023, з урахуванням частково стягнутих коштів у розмірі 80500 грн., мала залишок заборгованості 1 521 012,000 грн. Отже, незважаючи на наявність надрукованої розписки про повернення 30.08.2021 боргу в сумі 800 260,00 грн., з невідомих підстав [PERSON] її не пред`явила державному виконавцю. Виконавче провадження № [NUMBER] закінчено згідно п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( фактичне повне виконання рішення) постановою від 24.11.2023. З позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Никифоровою М.А. таким, що не підлягає виконанню, який виконано повністю рік тому 24.11.2023, [PERSON] звернулась 18.12.2024, не зазначивши які її цивільні права або інтереси були порушені. Виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, відсутність доказів наявності порушень нотаріусом ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , виконання державною виконавчою службою виконавчого напису, який вчинено з додержанням чинного законодавства, суд відмовляє [PERSON] у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed