Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 08.01.2025 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 11.08.2018 між нею та відповідачем, [PERSON] Любешівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 48. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подальше збереження сім`ї є неможливим, оскільки у неї з відповідачем наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Окрім того, тривалий час вони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Шлюб фактично припинив своє існування, тому вважає, що подальше життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Просить суд розірвати їх шлюб та судові витрати, понесені нею, стягнути з відповідача. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 09.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі призначено на 12\~год 30 хв 27.01.2025, яке відкладено на 09 год 00 хв 26.02.2025 (а.с.10,16). На призначену дату судового розгляду позивач та відповідач не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Позивачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем її проживання (а.с.16). Про причини своєї неявки суд не повідомила, у позові просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] подав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Позов визнає повністю (а.с.17). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 11.08.2018 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Любешівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 48. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.08.2020, батьками якого є сторони по справі (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 1211,20 грн необхідно повернути безпосередньо позивачці з державного бюджету 605,60 грн, а 605,60 грн - стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved