Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 19.07.2017 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1061; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття; 4) стягнути з [PERSON] на користь Позивачки судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини у них не виникає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейне життя у них не склалось, оскільки їх стосунки з часом погіршились. Сторони з вересня 2024 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу неможливе. Дитина постійно проживає із Позивачкою, зареєстрована разом із Позивачкою за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Таким чином, позивачка просить суд стягнути із Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на місяць, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 19 липня 2017 року, місце реєстрації - Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1061. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2017 виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3251, від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку: [PERSON] [INFO] . Донька сторін - [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована разом із Позивачкою за адресою: [ADDRESS] що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №20010289 від 05.12.2017 року Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, та достатнім буде 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Позивач при зверненні з даним позовом за вимоги про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 1 211,20 грн., тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved