Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , посилаючись на те, що 17 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Горківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 17 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 44. У шлюбі у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння, і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору з відповідачем про місце проживання дітей наразі не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Фактично шлюбні відносини припинені і шлюб носить формальний характер. Примирення неможливе. На підставі викладеного просив шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Письмово просив суд позовну заяву розглядати без участі позивача. Вказав, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 10.01.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Горківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 17 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 44. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору щодо розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved