Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-27 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області в порядку цивільного судочинства звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] , з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя склала два заповіти від 12 серпня 1998 року, за якими 1/2 частку належного їй житлового будинку заповіла своїй дочці [PERSON] , а іншу 1/2 частку житлового будинку заповіла своєму сину, позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого увійшов житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини відповідач [PERSON] звернулась у Сколівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. В свою чергу, він, позивач, в межах шестимісячного строку, 27 листопада 2007 року, подав у Сколівську державну нотаріальну контору заяву, яка була зареєстрована нотаріусом про те, що він відмовляється від належної йому частки спадкового майна на користь своєї дочки - [PERSON] . Постановою Львівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у цивільній справі 453/1391/21 встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у якому не вказано інших спадкоємців, оскільки спадкодавець [PERSON] склала два окремих заповіти на спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , без зазначення у таких інших спадкоємців за заповітом, не мав права відмовитися від спадкування в користь інших спадкоємців, тому його відмова могла бути виключно безадресною, відтак після його відмови право на спадкування одержали б спадкоємці за законом першої черги. Позивач вважає, що в межах строку для прийняття спадщини, 27 листопада 2007 року, звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь своєї дочки - [PERSON] і така заява була зареєстрована нотаріусом, який в силу своєї професійної діяльності повинен був роз`яснити йому, позивачу, що, у даному випадку, відмова могла бути виключно безадресною. Однак, цього нотаріусом не було зроблено, що фактично, в подальшому, призвело до того, що позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 02 вересня 2024 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання на 20 листопада 2024 року. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року за клопотанням представника позивача витребувано з архіву Сколівського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи № 453/1391/21. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Відповідач - [PERSON] - 10 жовтня 2024 року подала заяву, в якій проти задоволення позовних заперечила, просила справу розглядати за її відсутності. 02 грудня 2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Вуйцік О.Б. подано додаткові пояснення у справі, в яких представник просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позорвні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях. Також 04 лютого 2025 року відповідачем подано заяву, в якій [PERSON] просила, у випадку встановлення судом поважних причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановити йому додатковий строк для подання такої заяви. Крім того, просила справу розглядати за її відсутності. 13 грудня 2024 року представником позивача - адвокатом Вуйцік О.Б. подано заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання та заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд зазначає, що відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11 червня 2018 року по справі № 479/713/17. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 31 травня 2007 року року Буцінською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого увійшов житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала два заповіти від 12 серпня 1998 року, посвідчені секретарем виконкому Хітарської сільської ради Сколівського району Львівської області Ковалів О.М. за реєстровими № 14 та № 15, згідно текстів яких 1/2 частку належного їй житлового будинку заповіла своїй дочці - відповідачу [PERSON] , а іншу 1/2 частку житлового будинку заповіла своєму сину позивачу у даній справі - [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини відповідач [PERSON] звернулась у Сколівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, на підставі якої державним нотаріусом заведено спадкову справу № 339/2007 від 22 листопада 2007 року, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. У свою чергу позивач [PERSON] в межах шестимісячного строку, 27 листопада 2007 року, подав у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про те, що він відмовляється від належної йому частки спадкового майна на користь своєї дочки - [PERSON] . Дана заява зареєстрована Сколівською державною нотаріальною конторою 27 листопада 2007 року за № 203. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 5 ст. 1273 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~1274\~ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо ж заповіт складений на користь однієї особи, відмова спадкоємця від спадщини може бути виключно безадресною, в такому випадку право на спадкування одержують спадкоємці за законом. З урахуванням положень статей 1273-175 ЦК України, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у якому не вказано інших спадкоємців, оскільки спадкодавець [PERSON] склала два окремих заповіти на спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , без зазначення у таких інших спадкоємців за заповітом, не мав права відмовитися від спадкування в користь інших спадкоємців, тому його відмова могла бути виключно безадресною, відтак після його відмовити право на спадкування одержали б спадкоємці за законом першої черги. Зазначені обставини були встановлені судом апеляційної інстанції у Постанові Львівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у цивільній справі 453/1391/21, яка не оскаржувалась та набрала законної сили. Матеріали цивільної справи № 453/1391/21 за клопотанням представника позивача витребувано з архіву Сколівського районного суду Львівської області та оглянуто судом у судовому засіданні. З наведених міркувань суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] в межах строку встановленого для прийняття спадщини, 27 листопада 2007 року, звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь своєї дочки - [PERSON] і така заява була зареєстрована нотаріусом, котрий в силу своєї професійної діяльності повинен був роз`яснити позивачу, що, у даному випадку, відмова могла бути виключно безадресною. Однак, цього нотаріусом не було зроблено, що фактично, в подальшому, призвело до того, що позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. При цьому суд враховує, що фактично позивач [PERSON] звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори у визначений законом строк, що, з огляду на відсутність роз`яснення нотаріуса щодо неможливості відмовитись від прийняття спадщини на користь своєї дочки, не може мати наслідком позбавлення його права для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач не може нести відповідальність за дії нотаріуса, обов`язком якого є роз`яснити спадкоємцеві порядок прийняття спадщини або відмови від такої. Вказані обставини суд визнає об`єктивними, непереборними та істотними, а відтак констатує необхідність захисту порушеного права позивача на спадкування. Окрім того, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду справа від 03 червня 2021 року № 636/1160/19 (провадження № 61-19934св19), від 19 листопада 2019 року у справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 288/1856/18 (провадження № 61-3987св20), від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21). У зв`язку з наведеним, враховуючи те, що, спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1277 ЦК України та залишається відкритою, позивач має право на її прийняття як спадкоємець за заповітом, а відтак йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. При прийнятті рішення суд також враховує, що за своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права. Отже, принцип свободи розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту передбачає широкий обсяг правомочностей заповідача, згідно з якими він своїм волевиявленням може вплинути на зміст спадкових правовідносин.

Outcome: approved