Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. В обґрунтування заяви зазначав, що [PERSON] , [INFO] , є його пасинком, перебуває на обліку у лікаря психіатра, є особою з інвалідністю другої групи, страждає на хронічний стійкий психічний розлад. Внаслідок захворювання [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та опіки. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2022 року [PERSON] був визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку з призначенням матері [PERSON] його опікуном. Проте строк дії вказаного рішення закінчився. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив визнати [PERSON] недієздатним та встановити над останнім опіку, призначивши його опікуном пасинка. В судовому засіданні, яке проводилося без участі заявника, його представниця [PERSON] заяву про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки підтримала. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі заявника та представників учасників справи, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для її вирішення. Заслухавши пояснення представниці заявника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає психічним розладом помірною розумовою відсталістю з поведінковими порушеннями. Внаслідок своєї хвороби він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження висновком судово-психіатричної експертизи від 11 грудня 2024 року, №315, іншими матеріалами справи (а.с. 6, 7-8, 14, 49-52). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому, враховуючи обставини справи, суд знаходить підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки це буде відповідати його інтересам. Водночас, згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною або її представника, представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України). В матеріалах справи міститься подання Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради від 13 травня 2024 року, яким визнано доцільним призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] . Однак суд не погоджується з поданням Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради від 13 травня 2024 року щодо призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , оскільки вказане подання є невмотивованим та не містить необхідного обґрунтування. Зокрема, у ньому відсутнє будь-яке мотивування щодо можливості призначення опікуном [PERSON] особи, яка не є близьким родичем останнього, на цей час проходить військову службу, у зв`язку з чим не має можливості виконувати опікунські функції. Також у поданні відсутнє жодне обґрунтування щодо неможливості продовження виконання опікунських обов`язків рідною матір`ю [PERSON] [PERSON] , яка здійснювала їх виконання протягом тривалого часу. За встановленого, у цій частині заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved