Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Стеценка М,В. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] за допомогою вебсайту (https://clilckcredit.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», було укладено договір позики № 2239662, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідача і54хR7. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 17.09.2024 року сума заборгованості відповідача за договором № 2239662 становить 16\~400,00 грн з яких: 10 00,00 грн -сума заборгованість за тілом кредиту, 1\~400,00 грн - сума заборгованості за процентною ставкою 0,50%, 5\~000,00 грн - сума заборгованості за процентною ставкою 2,70%, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100, 00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту у сумі 10 000,00 грн та відсотків в розмірі до 3\~000,00 грн за користування кредитом, оскільки сума до стягнення заборгованості за нарахованими відсотками не є співмірною сумі кредиту. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. Крім того, заперечував щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 100,00 грн. з підстав їх необґрунтованості та неспівмірності. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку Судом установлено, що 12.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2239662. Згідно із п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до умов Договору позики ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язуються надати відповідачу грошові кошти у загальній сумі 10 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, строком на 28 календарних днів (з можливістю пролонгації строку кредиту кредитування п. 6 договору), знижена процентна ставка з другого для користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час строку позики) у розмірі 0,50 % (в день), також договором передбачена сплата відсотків за понадстрокове користування позикою у розмірі 2,70 % (в день), які застосовуються за весь період користування позикою. Підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України, (п.п. 5.1 Договору позики). Отже, [PERSON] на вебсайті TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» https://clickcredit.ua/ru через особистий кабінет надав всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору, зокрема: інформація, щодо свого імені, номеру телефону, реквізитів документа, що посвідчує особу, електронної адреси. А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informacia та їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі, (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). У судовому засіданні установлено, що TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі 10\~000,00 грн. про що свідчить інформаційна довідка від ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 20.09.2024 року та не заперечувалось [PERSON] . Проте, відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору, заборгованість за тілом кредиту та відсотками у встановлений строк не погасив. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3 ст. 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. [PERSON] порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 17.09.2024 року сума заборгованості відповідача за договором № 2239662 від 12.04.2024 становить 16 400 00 грн. з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 1 400,00 грн сума заборгованості за процентною ставкою 0,50 %, 5 000,00 грн сума заборгованості за процентною ставкою 2,70% (проценти за понадстрокове користування), що підтверджується розрахунком заборгованості. При цьому безпідставними є доводи відповідача, що сума до стягнення заборгованості за нарахованими відсотками не є співмірною сумі кредиту, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved