Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

18 липня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15387,00 грн., в якій позивач просить суд Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса:01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, ЗО, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № 194620486 в розмірі 15 387,00 грн., з яких 5 559,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 828,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 серпня 2020р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 194620486. Відповідно до Реєстру боржників № 105 від 27.10.2020 р. до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 194620486. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги .Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру права вимоги по формі встановленій\~у Додатку\~до цього\~Договору.\~ Відповідно\~до Реєстру\~прав вимоги\~№ 1\~від 21.10.2022\~до Договору\~факторингу №\~20102022\~від \~20.10.2022\~року,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~ вимоги\~ до\~Відповідача в\~сумі 15\~387,00\~грн.,\~з яких:\~5\~559,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~9\~828,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками.\~Відповідно до\~п.\~2.2.\~Договору факторингу,\~Сторони розуміють\~та погоджуються\~з тим,\~що відступлення\~прав вимоги\~за цим\~Договором проводиться\~не з\~метою забезпечення\~виконання зобов`язання\~Клієнта перед\~Фактором.\~Фактор набуває\~права на\~всі суми,\~які він\~одержить від\~Боржника на\~виконання вимоги,\~а Клієнт\~не відповідатиме\~перед Фактором,\~якщо одержані\~ним суми\~будуть меншими\~від суми,\~сплаченої Фактором\~Клієнту,\~та меншими\~від загальної\~суми зобов`язання\~Боржника.\~Разом з\~Правом вимоги\~до Фактора\~переходять всі\~інші права\~Клієнта за\~Кредитним договором.\~У випадку\~укладення Сторонами\~більш ніж\~одного Реєстру\~прав вимог,\~кожен наступний\~Реєстр прав\~вимог є\~самостійним Додатком,\~та не\~замінює попередній.Представник\~позивача зазначає,\~що в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. А тому [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем, яку слід стягнути з нього в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2023 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 19 липня 2023 року було направлено запит до до Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 26 липня 2023 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 1178 від 25 липня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26 липня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року було зупинено провадження в\~цивільній \~справі з\~ЄУН 142/353/23\~за позовом\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~в розмірі\~15387,00\~грндо припинення перебування сторони по справі - відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 21 серпня 2023 року на адресу суду від [INFO] надійшла відповідь на запит суду за вих. №3/956 від 14 серпня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , звільнений з військової служби 08 січня 2024 року за сімейними обставинами. Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року було поновлено провадження у даній справі, призначено судове засідання. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" повноважного представника в судове засідання 25 лютого 2025 року не направив, проте в тексті позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, підтримання позовних вимог та винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач \~ [PERSON] \~ в\~жодне судове\~засідання не\~з`явився,\~ про\~судове засідання\~призначене на\~10\~грудня 2024\~року був\~повідомлений належним\~чином,\~що підтверджується\~його підписом\~про отримання\~повістки в\~відповідній розписці,\~про судове\~засідання призначене\~на 25\~лютого 2025\~року був\~повідомлений належним\~чином,\~що підтверджується\~його підписом\~про отримання\~повістки в\~зворотньому рекомендованому\~повідомленні про\~вручення поштового\~відправлення №\~0610225804578.\~.\~ Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 29 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 194620486. (а.с. 4-5) Відповідно п. 1.1 договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 5559 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно п. 1.2 договору кредит надається на строк - 24 днів. Відповідно п. 1.3 на період строку визначеного п. 1.2 договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,51 відсотків за кожен день користування кредитом. Відповідно п. 1.4 у випадку користування кредитом понад строку визначеного п. 1.2 договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,70 відсотків за кожен день користування кредитом. Судом встановлено, що 20 жовтня 2022 року відповідно до договору факторингу № 2010222 товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"набула право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру прав вимоги №1 (а.с. 6-8) Відповідно до\~витягу з\~Реєстру прав\~вимоги №1\~до договору\~факторингу 20102022\~від 20.10.2022\~року \~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] ,\~ІПН [NUMBER] ,\~за кредитним\~договором №\~194620486\~в загальній\~сумі 15387,00\~грн.,\~з яких:\~5559,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~9828,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками.(а.с. 8). Таким чином, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору № 194620486від 29 серпня 2020 року отримав в ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредит у розмірі 5559,00 грн. строком на 24 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,51 % від суми кредиту початково, та 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, однак взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Заборгованість за даним кредитним договором, станом на час укладення договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, становила 15387,00 грн., з яких: 5559,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9828,00 грн. - сума заборгованості за відсотками Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, будь-кому з кредиторів, які б спростовували зазначену суму заборгованості, відповідач суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved