Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник Богданов М.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа [PERSON] про визнання батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дітей [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013. Від шлюбу подружжя має двоє спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя між ними не склалося,у зв`язку з чим, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини з серпня 2022. З квітня 2022 [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В березні 2023 [PERSON] та [PERSON] дізналися про вагітність. У зв`язку з чим, 17.05.2023 [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Проте, ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.10.2023 було закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу через вагітність позивача. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Проте батьком дітей був записаний - [PERSON] , однак вказані дані не відповідають дійсності. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечення (а.с.25). Ухвалою суду від 15.10.2024 по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено (а.с.41-42). Ухвалою суду від 06.01.2024 відновлено провадження по справі (а.с.54). Ухвалою суду від 06.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.55). В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Богданов М.Ю., надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили її задовольнити у повному обсязі, оскільки в зазначених актових записах про народження дітей [PERSON] та [PERSON] в графі «відомості про батька» дані не відповідають дійсності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд постановити рішення про визнання батьком дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокадацькому та Чечелівському районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що біологічним батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але через юридичні формальності не змогла записати його батьком дітей. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з квітня 2022 перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.05.2023 Бабушкінськимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно 02.05.2023 (а.с.15). Від шлюбних відносин у подружжя [PERSON] є діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с. 17). Як встановлено у судовому засіданні, під час сумісного проживання однією сім`єю, позивача [PERSON] та [PERSON] , у березні 2023 остання завагітніла та [INFO] у них народились спільні діти, а саме двійня: [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] , на момент народження дітей [PERSON] та [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то останні при народженні були зареєстровані, відповідно з нормами ст.122, 133 Сімейного кодексу України. Тобто в актові записи про народження дітей в графі «батько дитини» внесені дані відповідача та відповідно прізвище дитини зазначено, як « [PERSON] » та по-батькові « [PERSON] » «» [PERSON] », що підтверджується актовими записами №406 та № 407, складених відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.12.2023та виданими свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.14). Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що [PERSON] , не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки на час зачаття дитини, зокрема в березні 2023 саме він жив однією сім`єю з [PERSON] , тобто після припинення останньою фактичних шлюбних відносин з [PERSON] ще з серпня 2022. Відповідно до висновку експерта № 2766-МГ від 19.12.2024, [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999% (а.с.49-53). Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно зі ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, дослідивши матеріали справи судом встановлено факт того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що безпосередньо підтверджується висновком молекулярно-генетичної експертизи № 2766-МГ, від 19.12.2024, також зазначені обставин визнаються сторонами. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.201196/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 134 СК України, передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню шляхом визнання батьківства [PERSON] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження.

Outcome: approved