Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

23 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ», від імені та в інтересах якого діє представник Костюшок П.М., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №782567429. Відповідно до Реєстру боржників №159 від 09.11.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Таліон плюс» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 06.03.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33969,60 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25969,60 грн. сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з чим просять стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 головуючим обрано суддю Нероду Л.М. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024, у зв`язку з відставкою судді Нероди Л.М., головуючим обрано суддю Молонову Ю.В. Ухвалою судді від 01.11.2024 прийнято до свого провадження справу ту призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 18.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача зазначає, що відповідач визнає позов в частині тіла кредиту у розмірі 8000 грн., однак не визнає суму заборгованості за відсотками. Дійсно, 06.09.2021 між сторонами по справі було укладено кредитний договір № 782567429, за яким відповідач отримав 8000,00 грн. Строк кредитування визначений 30 днів, до 06.10.2021 року, згідно п. 1.3 Договору кредиту. Так, відповідач по справі не надав розрахунок заборгованості по процентах (відсотках). Звідки така сума не зрозуміло. Цю вимогу відповідач не довів належними та допустимими доказами. У зв`язку з чим просить позов задовольнити частково та стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000 грн. У задоволенні позову в частині стягнення відсотків просить відмовити. 24.12.2024\~від представника\~позивача надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~вона зазначає,\~що відповідач\~уклав електронний\~кредитний договір\~відповідно до\~умов чинного\~законодавства. Сторони узгодили\~розмір кредиту,\~грошову одиницю,\~в якій\~надано кредит,\~строк,\~умови кредитування\~та нарахування\~відсотків в\~зв`язку з\~простроченням повернення\~кредитних коштів,\~що свідчить\~про наявність\~волі Відповідача\~для укладення\~такого Договору,\~на таких\~умовах шляхом\~підписання Договору\~за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» не\~здійснював жодних\~додаткових нарахувань\~і не\~застосовував жодних\~штрафних санкцій\~до Відповідача.\~Всі нараховані\~відсотки,\~нараховувались виключно\~первісним кредитором\~відповідно до\~умов укладених\~Договорів,\~а саме\~кредитором ТОВ\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». У відповідності до умов укладених договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану Позичальником при укладанні договору, а саме: [NUMBER] . 06.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Первісний кредитор) та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 782567429. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Попередній кредитор) було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №782567429. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 20102022 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33\~969,60 грн. У зв`язку з чим просить позов задовольнити повністю. Судові засідання просить проводити без участі їх представника. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяви просить розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає частково з підстав зазначених у відзиві. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено електронний Договір кредитної лінії №782567429. Згідно з умовами даного Договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало позичальнику 8000,00 грн., строком на 30 днів, за Дисконтною процентною ставкою 310,25% річних. Крім цього, 06.09.2021 [PERSON] електронним підписом було підписано паспорт споживчого кредиту, яким зокрема передбачено проценти за користування кредитом та відповідальність за порушення грошового зобов`язання (а.с.5-9). Згідно з умовами договору п. 1.3. Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 8000 грн 00 коп. (вісім тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 06.10.2021 р. П. 1.7. Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 06.10.2021. П. 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 310,25 (триста десять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,85 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. П. 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. П. 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. П. 4.3. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно з копією договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, Додаткової угоди №26 від 31.12.2020, Додаткової угоди №27 від 31.12.2021, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуває права грошової вимоги, зокрема і до кредитного договору №782567429. Згідно з Витягом з Реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №782567429 становить 20857,60 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12857,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з копією договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «Таліон Плюс»» відступає, а Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права грошової вимоги, зокрема і до кредитного договору №782567429. Згідно з Витягом з Реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №782567429 становить 33\~969,60 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25\~969,60 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.10-13). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16). На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору, який важливо дотримати в межах кредитних відносин, та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору. Слід розрізняти правову природу процентів за «користування кредитом» і процентів, які сплачуються у випадку прострочення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, що в свою чергу є мірою цивільно-правової відповідальності. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. На вищевказане неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Таким чином, уклавши договір факторингу, первісний кредитор фактично змінив умови та строки кредитування повернувши суму кредиту та нараховані відповідачу проценти. Строк кредитування за Договором позики № 782567429 від 06.09.2021 року закінчився 06.11.2021 в день укладення Договору факторингу, а позивач не довів підстави нарахування процентів поза цим строком, а тому стягненню з відповідача підлягає сума 20\~857,60 гривень, в тому числі: 8000 гривень - заборгованість за тілом кредиту і 12857,60 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Така позиція суду ґрунтується на висновках ВП ВС, зроблених у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 про те, що якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру (п. 100). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1647,98 грн. (61,4% від 2684 грн.).

Outcome: partial