Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Вінницького міського суду від 16.10.2015 року було вирішено стягувати з відповідача на ю користь позивача аліменти на утримання їх сина щомісячно в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22.07.2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Син досягнув повноліття [INFO] , тому стягнення аліментів на нього як на неповнолітню дитину припинилося. Влітку цього року син вступив на денну форму навчання до Харківського Національного університету МВС України, де буде навчатися до липня 2028 року, що підтверджується Довідкою від 14.10.2024 року. Як вбачається з доданих до позову доказів, син зареєстрований із позивачем у [ADDRESS] . Син на сьогоднішній день перебуває виключно на утриманні позивача і в повному обсязі самостійно забезпечити сина матеріально позивач не в змозі. 11.12.2024року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судове засіданні позивач не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся. Третя особа в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 19.07.2024р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки Харківського національного університету внутрішніх справ № 20/946 від 14.10.2024 року [PERSON] є курсантом 1 курсу університету. Зарахований на навчання з 01.09.2024року. Передбачаємий термін закінчення навчання липень 2028року. Згідно ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей\~199, 200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.\~Сімейний кодекс України\~виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Враховуючи вищевикладене, обов`язок обох батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 1211,20 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від його оплати. На підставі викладеного, згідно ст. ст.\~182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved