Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-19 00:00:00

Представник ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди з правом викупу № 1144210223079 від 23.02.2021 р. у розмірі 50 847,50 грн.. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.02.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210223079, за яким ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, а [PERSON] прийняла об`єкт оренди у строкове платне володіння та користування, а також зобов`язання сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, передавши [PERSON] у володіння та користування погоджений об`єкт оренди. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, за яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» отримало від ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право вимоги до [PERSON] за договором оренди майна з правом викупу № 1144210223079 від 23.02.2021 р., що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 50 847 грн. 50 коп., з яких: 20 339 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими орендними платежами; 10 169 грн. 50 коп. нарахована пеня та 20 339 грн. 00 коп. заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована Позивачем. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просило стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 22.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю. Представник позивача в позовних вимогах просила розгляд справи проводити за її відсутністю, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилась,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлялась\~належним чином\~шляхом направлення\~копії ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі та\~повістки про\~виклик до\~суду за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~які остання отримала, про що свідчить особистий підис від 01.02.2025 р. у звортньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання. Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала, із заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.02.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210223079 (а.с. 8), відповідно до п. 1 якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» зобов`язалося передати [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Wash/fr ELECTROLUX EW6S4R27W), з наступним переходом права власності на такий об`єкт до [PERSON] на визначених правилах та умовах, а [PERSON] зобов`язалась прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що передача об`єкту оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди. Підписанням документа про передачу у користування [PERSON] підтверджує факт отримання об`єкту оренди у належному стані. Умовами договору оренди сторонами погоджено, що розмір орендної плати становить 1 849 грн. 00 коп., які сплачуються [PERSON] до 23-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, останнім днем внесення платежу є 23.02.2022 року. Відповідно до п. 4 договору сторони погодили застосування способу забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки, а саме право ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право нараховувати пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Таким чином, судом підтверджено, що 23.02.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210223079, на підставі якого між сторонами виникло зобов`язання на вищезазначених умовах. З експрес-накладної № 20450351268348 від 26.02.2021 року (а.с. 17) судом підтверджено, що ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу виконало у повному обсязі, передавши у встановлений в договорі строк [PERSON] визначений об`єкт оренди. З розрахунку заборгованості за договором оренди (а.с. 21) судом підтверджено, що [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів у повному обсязі не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 50 847 грн. 50 коп., з яких: 20 339 грн. 00 коп. заборгованість зі сплати орендних платежів; 10 169 грн. 50 коп. нарахована сума пені та 20 339 грн. 00 коп. сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди. 03.07.2023 р. між ТОВ "БУДИНОК КОМФОРТУ" та ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" (після перейменування ТОВ "СВЕА ФІНАНС") було укладено Договір факторингу № 01.02.-28/23, відповідно до умов якого ТОВ "БУДИНОК КОМФОРТУ" передає Фактору, а Фактор набуває Прав вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 25-30). Плата за Договором факторингу №01.02-28/23 ВІД 03.07.2023 р. в сумі 7200000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 9196 від 10.07.2023 р. Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу передбачено, що загальний розмір Заборгованостей складаєтся з: заборгваності зі сплати сум орендної плати за Договорами оренди, сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням умов Договорів оренди та сум вартості викупу орендованого майна, що Фактор матиме право самостійно нарахувати Боржникам за Договорами оренди у зв`язку із розірванням Договорів оренди внаслідок прострочення сплати Боржниками орендної плати за Договорами оренди. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу погоджений перелік Боржників, їх Договорів оренди, Права вимог за якими відступаються зв цим Договором Факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань ожного з них із зазначенням суми особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у Клієнта, за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору (Реєстр Боржників). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 р. № 01.02-28/23 загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу складала 30 508,50 грн., з яких: 20 339,00 грн. - загальну сума вимог за договором без штрафних санкцій та 10 169,50 грн. - сума штрафних санкцій. 27.06.2024 року за вих. № 18601773 позивачем надіслано на адресу відповідача сповіщення про розірвання договору № 1144210223079 оренди майна з правом викупу від 23.02.2021 року та зазначено можливість врегулювання заборгованості в досудовому порядку, а саме погашення заборгованості за договором в строк до 12.07.2024 року, яка станом на 28.06.2024 року становить 50 847,50 грн., і складається із: простроченої заборгованості за орендними платежами в розмірі 20 339,00 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 10 169,50 грн.; заборгованості зі сплати вартості неповерненого Об`єкту оренду за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу Орендних платежів у розмірі 20 339,00 грн. (а.с. 23). Однак, відповідач, [PERSON] не сплатила заборгованість, не надіслала до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомила. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, всі дії [PERSON] при укладенні Договору оренди майна з правом викупу № 1144210223079 від 23.02.2021 р. підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача. Таким чином, встановлено, що договір між позивачем та ТОВ "Будинок Комфорту" укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір № 1144210223079 від 23.02.2021 р. укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 20450351268348 від 26.02.2021 р. (а.с. 17). Відповідно до п. 6.4.6. Правил - у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 50 847,50 грн. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконала свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу та сплатила повністю грошові кошти. Отже, враховуючи строки дії договору № 1144210223079 від 23.02.2021 р. оренди майна з правом викупу та відповідно строк оренди 12 місяців та обов`язок відповідача сплачувати щомісячні платежі у розмірі 1 849,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими орендними платежами в розмірі 20 339,00 грн. та заборгованість за вартістю орендного майна, донараховна Позивачем в розмірі 20 339,00 грн., тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача суми пені за прострочені орендні платежі, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 Договору за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку у розмірі 10 169,50 грн. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу № 1144210223079 від 23.02.2021 р., не виконала, яке виявилося у несплаті орендної плати, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 50 847,50 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Outcome: approved