Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11.08.2018 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 237. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Станом на час звернення позивача до суду спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності та різні погляди на сімейне життя. Взаєморозуміння в родині втрачене, подружніх стосунків не підтримують, збереження сім`ї неможливо, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем не бажає та на примирення не згодна. Спільного господарства вони не ведуть. Вважає, що їх сім`я вже не може бути збережена, і шлюб необхідно розірвати. Спору про місце проживання дітей та поділ спільного сумісного майна між ними не має. Просить суд,\~шлюб,\~зареєстрований11.08.2018 з відповідачем у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 237 між ними, розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, до суду надіслала заява про розгляд справи за її відсутності, вказала, що наполягає на задоволенні позову, примирення з відповідачем не відбулося, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] адвокат Солод В.М., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.12.2024 та ордера про надання правничої допомоги серія СА № 1106053 від 13.12.2024 будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 11.08.2018 уклали шлюб, який було зареєстровано у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 237. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей та поділ спільного сумісного майна між ними не має. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд зауважує, що судом за клопотанням представника відповідача сторонам було надано строк для примирення тривалістю один місяць, який 14.02.2025 сплинув, та сторони не примирилися. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 1\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак, позивач після розірвання шлюбу, просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved