Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку з кадастровим номером 5110600000:01:043:0195, площею 0,0510 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 120816 від 09.11.2009 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належало вищевказане спадкове майно. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту залишила на її ім`я. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, однак листом приватного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином, заяв суду не надав, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови, реєстр N?6-347 від 09.06.1965 посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., акту приймання індивідуального будинку, затверджений рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих N?443 від 16.07.1971, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за N?446-49 від 02.11.1971, що також підтверджено довідкою № 471, наданою 22.07.2024 КП «Ізмаїльське МБТІ». - земельної ділянки з кадастровим номером 5110600000:01:043:0195, площею 0,0510 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 120816 від 09.11.2009 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.01.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74053288 від 22.09.2023 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30.10.1964 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїл. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] належало спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови, реєстр N?6-347 від 09.06.1965 посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., акту приймання індивідуального будинку, затверджений рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих N?443 від 16.07.1971, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за N?446-49 від 02.11.1971, що також підтверджено довідкою № 471, наданою 22.07.2024 КП «Ізмаїльське МБТІ». - земельної ділянки з кадастровим номером 5110600000:01:043:0195, площею 0,0510 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 120816 від 09.11.2009 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.03.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту від 19.08.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2044, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом на день смерті вона буде мати право [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74053321 від 22.09.2023 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І, заповіт [PERSON] від 19.08.2022 року, зареєстрований за № 2044, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особи, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою від 22.09.2023 року про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved