Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

\~ Позивачка у 2005р. звернулася до суду з позовом про визнання розпорядження Франківської райадміністрації від 01.03.2002р. «Про розширення будинку [ADDRESS] » в частині належності квартир ,господарських будівель і споруд [PERSON] та [PERSON] незаконним. А також просила визнати за нею право власності на ідеальну частину 2-поверхового будинку разом з усіма господарськими будівлями і спорудами, за відповідачами [PERSON] та [PERSON] - на ідеальну частину в рівних частинах частину 2-поверхового будинку разом з усіма господарськими будівлями і спорудами. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у 1950х роках їх батько [PERSON] побудував одноповерховий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок був зареєстрований за ним на праві власності. У 1970-х роках [PERSON] своєю працею та коштами провів реконструкцію будинку - надбудував другий поверх та добудував сходову клітку і суміщений санвузол. У 1980х роках батько збудував цегляний і металевий гаражі, сарай. У 2000х роках він вирішив оформити право власності на вказані об`єкти. 30.10.2001р. міжвідомча комісія Франківської райадміністрації дала висновок (протокол №36) ,у якому зазначила «Будинок [ADDRESS] 2-х поверховий, цегляний, 3-х квартирний знаходиться на правах приватної власності [PERSON] ». Однак, 1.03.2002 Франківська райадміністрація прийняла розпорядження №246 «Про розширення будинку [ADDRESS] », в якому вказала на належність квартир, господарських будівель і споруд не лише [PERSON] , але і [PERSON] та [PERSON] . Вказане розпорядження є в цій частині незаконним, оскільки, в абзаці 1 п.2 даного розпорядження вказано, що ремонтно-будівельні роботи по завершенню самовільного розширення будинку здійснено за власні кошти [PERSON] . Згідно з довідкою ЛМБТІ від 15.05.1958 №22 будинок зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] , вказане вбачається також з реєстраційного посвідчення ЛМБІ №803 від 13.03.97. Інспекція ДАБК 14.10.2002 видала дозвіл на добудову будинку на ім`я [PERSON] в Акті державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 12.02.2003 власником будинку вказано [PERSON] .Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.10.2003 власником будинку, житловою площею 105,4 кв.м, 2х гаражів,2 теплиць, літньої кухні, сараю ,2х воріт,огорожі є лише [PERSON] 5.12.2002 [PERSON] склав заповіт, заповівши належний йому на праві власності будинок разом з господарськими будівлями і спорудами таким чином: частину доньці [PERSON] , частину в рівних частинах синам [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку з відмовою Франківської райадміністрації у видачі їй документів про право власності на будинок, господарські будівлі і споруди в цілому на ім`я [PERSON] просить вирішити спір у судовому порядку. 04.03.2005 позивачка подала уточнення позову , згідно якого просить визнати за нею право власності на ідеальну частину дво-поверхового житлового будинку , загальною площею 166 кв.м, житловою площею 105,4 кв.м разом з усіма господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на ідеальну частину в рівних частинах дво-поверхового житлового будинку , загальною площею 166 кв. м, житловою площею 105,4 кву.м разом з усіма господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . 06.10.2008 позивачка подала заяву в пор. ст.31 ЦПК України та просила зобов`язати відповідача [PERSON] за свій рахунок знести цегляний гараж,площею 25,2 кв.м разом із розміщеною на ньому теплицею, щох знаходяться за адресою [ADDRESS] . Провести реальний поділ будинковолодіння , визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . За [PERSON] визнати право власності на квартиру [ADDRESS] площею 4.8 кв.м. За [PERSON] визнати право власності на квартиру [ADDRESS] ) площею 4,5 кв.м і підвал (111) площею 5 кв.м визнати такими, що є у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] , зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні технічним підвалом та зобов`язати відповідача не закривати вказаний підвал. 20.09.2005 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов про визнання права власності на частину будинку, згідно якого зазначають, що батько заповідав одноповерховий будинок , тобто квартиру [ADDRESS] з 3х житлових кімнат,площею 42 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м та господарське приміщення,розміром 3,9х8,5 м. Просять визнати право власності за [PERSON] - на квартиру [ADDRESS] , цегляний гараж розміром 4,5х5,6м та на ідеальну частину квартири [ADDRESS] в тому ж будинку, згідно заповіту [PERSON] , за [PERSON] - на квартиру [ADDRESS] , зблокований з будинком гараж розміром 5,4х4,5м та на ідеальну частину квартири [ADDRESS] в тому ж будинку, згідно заповіту [PERSON] . 30.10.2006 [PERSON] доповнив позовні вимоги зустрічного позову та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на частину квартири [ADDRESS] в тому ж будинку, провести реальний поділ будинковолодіння та виділити йому належну частку в натурі. 10.11.2008 [PERSON] доповнив позовні вимоги зустрічного позову та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на частину квартири [ADDRESS] в тому ж будинку. Визнати загальну територію користування земельну ділянку заїзду до його гаража від сусіда за адресою- [ADDRESS] , розділити залишок земельної ділянки по закону, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на частину першого поверху будинку з господарськими спорудами,якими вона користується. У подальшому [PERSON] доповнив позовні вимоги зустрічного позову та просить визнати за ним право власності на спадщину в розмірі першого поверху будинку [ADDRESS] , земельної ділянки та господарських будівель згідно заповіту. Зобов`язати 5 нотконтору видати свідоцтво про право на спадщину, зобов`язати ЛОБТІ та ЕО внести зміни в Реєстраційний запис відносно реєстрації права власності на будинок. 31.10.2014 [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] ,загальною площею 70,30кв.м.В порядку поділу квартири [ADDRESS] виділити йому в натурі частину даної квартири ,а саме - житлову кімнату (1-4),площею 14,3кв.м та визнати за ним право власності на цю кімнату. Право власності на решту квартири припинити. Визнати за ним право власності на частину підвального приміщення (1), площею 12,1 кв.м, на 1/4частину літньої кухні(В) та 1/3 частину земельної ділянки, на якій розміщений будинок. 30.01.2015 [PERSON] звернувся до суду з доповненням до заяви про уточнення позовних вимог від 30 жовтня 2014 року, в якому просив визнати за ним право власності\~\~на 3,275 кв. м в кухні (1-3), загальною площею 14,2 кв. м .\~Дану заяву [PERSON] відкликав у судовому засіданні від 3.07.15.\~\~\~\~\~\~\~ У квітні 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] уточнив заявлені позовні вимоги і просив визнати за [PERSON] 1/4 ідеальну частину у праві власності на квартиру [ADDRESS] у спірному житловому будинку, загальною площею 70,3 кв. м. 08.12.2014 позивачка подала заперечення на уточнені позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] , зазначивши, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2013 у справі №2-122/11 встановлено, що [PERSON] не претендує на приміщення першого поверху,незважаючи на заповіт батька. В силу ч.2 ст.223 ЦПК України [PERSON] , [PERSON] не можуть оспорювати даний факт, що встановлений рішенням суду, що набуло законної сили. Крім того, згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є єдиним власником будинку [ADDRESS] ,який складається з семи кімнат. Трьох кухонь, літньої кухні. Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Юрківа О.Р. від 15.03.2005р.справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28.07.2005 накладено арешт на спірний будинок. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.02.2006 роз`єднано позовні вимоги [PERSON] . Справу за позовом [PERSON] про визнання права власності, зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності зупинено до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом [PERSON] про визнання розпорядження недійсним. \~ \~ \~ \~21.12.2006 Франківським районним судом м. Львова призначено по справі будівельно-технічно-товарознавчу експертизу,проведення якої доручено експертам ДНДІСЕ. \~ \~ \~ \~20.11.2008 згідно ухвали суду провадження у справі зупинено до вирішення справ за позовами [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на новостворене майно. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01.10.2014 відновлено провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 3.11.2014 провадження у справі за позовними вимогами первинного позивача та позивачів за зустрічними позовними вимогами в частині позовних вимог про часткове скасування розпорядження Франківської райадміністрації №246 «Про розширення будинку [ADDRESS] »; визнання права власності позивача на ідеальну частину 2х поверхового житлового будинку по [ADDRESS] разом з усіма господарськими будівлями і спорудами; визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на ідеальну частину 2х поверхового житлового будинку по [ADDRESS] разом з усіма господарськими будівлями і спорудами; визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] і квартиру [ADDRESS] за [PERSON] у будинку по [ADDRESS] у відповідності з розпорядженням Франківської райадміністрації від 5.12.2002 №246 «Про розширення будинку [ADDRESS] » закрито з підстав, передбачених ч.2 ст.205 ЦПК України. Відмовлено позивачам у прийнятті до спільного розгляду зустрічних позовних вимог , що виходять за межі предмету спору по первісному позові, а саме: у прийнятті до спільного розгляду зустрічних позовних вимог [PERSON] в частині визнання ним права власності на частину підвального приміщення,що позначено цифрою 1-12,1 кв.м; визнання за ним права власності на частину літньої кухні, що позначена літерою В- 3,3м х 5,4м; визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину земельної ділянки, на якій розміщений спірний будинок. Відмовлено [PERSON] у прийнятті до спільного розгляду зустрічних позовних вимог про визнання ним права власності на частину земельної ділянки та господарських будівель згідно заповіту [PERSON] та зобов`язання третіх осіб видати свідоцтво про право на спадщину та внести відповідні зміни в реєстраційний запис. \~ \~ \~ \~7.11.2014 [PERSON] оскаржив вказану ухвалу суду в частині відмови у прийнятті до спільного провадження зустрічних позовних вимог. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 21.11.2014 справу повернуто до Франківського районного суду м.Львова для виконання вимог ч.2 ст.293 ЦПК України. Згідно з ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Кузя В.Я. від 20.02.2015 апеляційну скаргу повернуто апелянту як таку, що не підлягає розгляду відповідно до вимог ст.293 ЦПК України. \~ \~ \~ \~03.07.2015 по справі постановлено рішення,яким основний позов задоволено,у зустрічних- відмовлено за безпідставністю позовних вимог. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та представник [PERSON] подали апеляційні скарги на рішення суду. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.03.2016 рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.07.2015р.залишено в силі та скасовано заходи забезпечення позову. \~ \~ \~ \~25.10.2017 ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] та представника [PERSON] - Оприска М.В.задоволено частково, рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.07.2015р. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15.03.2016 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4.12.2017 справу передано для розгляду судді Козюренку Р.С. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 справу передано для розгляду судді Мартинишин М.О.,яка ухвалою від 16.01.19 прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання. \~ \~ \~ \~25.03.19 закінчено підготовче провадження та справу призначено до розгляду у судове засідання на 2.07.19. \~ \~ \~ \~На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 справу передано для розгляду судді Мартьяновій С.М.,яка згідно з ухвалою від 10.10.19 прийняла її до свого провадження та призначила в судове засідання. Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.07.2023 залучено до участі у справі правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] . \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги первісного позову підтримали, просять позов задоволити, у задоволенні зустрічних відмовити. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів у судовому засіданні проти первісного позову заперечував у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. \~ \~ Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, справи № 2а-95/06, №2/121/11, № 2/122/11, матеріали спадкової справи та перевіривши такі доказами, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1\~ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст15,16 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Львівської міської ради депутатів трудячих № 1766 від 24.11.1953 року, задоволено заяву [PERSON] про виділення йому садибної ділянки для індивідуальної забудови - одноповерхового житлового будинку по [ADDRESS] площею 600 кв.м. 08.02.1954 року між житловим управління виконкому Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір на право забудови будинку і безтермінового користування земельною ділянкою, згідно якого, останній зобов`язався побудувати житловий будинок площею 42,3 кв.м. з трьома кімнатами, коридором та кухнею . Як вбачається з акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, будинок [ADDRESS] , що складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 61,9 кв.м. , житловою площею 42,3 кв.м прийнятий в експлуатацію з 12.12.1957 року. Згідно з висновком про реєстрацію будинковолодіння від 15.05.1958 року, виданого БТІ , будинок [ADDRESS] зареєстрований як особиста власність [PERSON] . Кадастрова книга, реєстраційний № 1032. Право власності [PERSON] на вищевказаний будинок підтверджується також довідкою № 221 від 15.05.1958 року , виданою міським БТІ , реєстраційним посвідченням ЛМБТІ №803 від 13.03.1997р. Згідно із актом від 2001 року, складеного комісією ЖЕК [ADDRESS] є одноповерховим, складається із трьох житлових кімнат площею 42,0 кв.м. (10,9; 16,8; 14,3) кв.м., коридора площею 4,8 кв.м., кухні площею 14,2 кв.м.. Загальна площа будинку становить 61 к.в.м. Це підтверджується і планом першого поверху будівлі без врахування добудованих в ході реконструкції приміщень . Таким чином, першочергова площа будинку по [ADDRESS] , прийнятого в експлуатацію з 12.12.1957 року становила : загальна площа - 61,9 кв.м, житлова - 42,3 кв.м. Як встановлено в судовому засіданні, в подальшому [PERSON] здійснив самовільну добудову будинку. У травні 1999р. згідно з постановою №40 інспекції ДАБК [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.97 КУпАП за здійснення добудови 2-го поверху до будинку без дозволу та погодження проєктної документації. \~ \~ \~ \~ \~З Витягу\~з висновку\~міжвідомчої комісії\~(протокол\~№36\~від 20.10.21)\~вбачається,\~що заслухано\~заяву [PERSON] \~щодо дозволу\~на експлуатацію\~самовільно розпочатої\~реконструкції будинку\~,цегляного\~і металевого\~гаражів,\~ літньої\~кухні,\~сарая.\~Будинок [ADDRESS] 2х поверховий, 3х квартирний, знаходиться на праві приватної власності [PERSON] . Постановили, що технічно можливо завершити самовільно розпочате будівництво та реконструкцію будинку. Після завершення реконструкції будинок буде складатись з квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,8 кв.м, а також підвалів. \~ \~ \~ \~ \~ Розпорядженням\~Франківської райадміністрації №246 від 01.03.02 «Про розширення будинку [ADDRESS] »\~затверджено висновок міжвідомчої комісії, погоджено подані [PERSON] проєктні пропозиції та зазначено, що після розширення будинок буде 3-х квартирним. Постановою Франківського районного суду від 22.02.2006р.у справі №2а-95/06, яка набула законної сили, розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 246 від 01.03.2002р. визнано недійсним в частині визначення [PERSON] , [PERSON] власниками квартир , господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . При цьому судом встановлено, що [PERSON] звертався до Франківської районної адміністрації з питання про технічну можливість завершення самовільно розпочатого розширення будинку [ADDRESS] за рахунок надбудови та прибудови, використання трьох ізольованих квартир, а не з питанням про визначення режиму власності квартир, на які відсутні правовстановлюючі документи, розпорядження прийнято передчасно та всупереч компетенції райадміністрації. Інспекцією ДАБК 14.10.2002 [PERSON] дано дозвіл на виконання будівельних робіт з добудови і надбудови будинку по [ADDRESS] . 12.02.2003 складено Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта, яке здійснював [PERSON] господарським способом,а саме-житлового будинку по [ADDRESS] після реконструкції з розширенням за рахунок прибудови та надбудови, загальною площею 166 кв.м, житловою площею 105,4 кв.м до експлуатації. Даний Акт затверджено рішенням виконкому Львівської міської ради №269 від 04.04.03 . Згідно з Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №1686272 від 9.10.03 будинок по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . До реконструкції будинок складався з 3х кімнат,площею 40,1 кв.м та однієї кухні. Будинок складається з 7-ми житлових кімнат,3х кухонь. Житловою площею 105,4 кв.м. 05 грудня 2002 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Государською Н.В. за № 3-1809, згідно з яким 1/2 частину належного йому на праві власності спірного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами він заповідав доньці [PERSON] , а іншу 1/2 частину в рівних частках синам [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Як вбачається з відповіді ЛМКП «Львівводоканал» від 03.11.05 №14-15063 - в нарахування за послуги водопостачання та водовідведення мешканцям будинку [ADDRESS] проводилось за особовим рахунком на ім`я [PERSON] . З липня 2004р. присвоєно особові рахунки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ З Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.04.2014 вбачається, що будинок по [ADDRESS] ,який складається з 7-ми житлових кімнат та 3х кухонь, площею 105,4 кв.м, на праві приватної власності належить [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію прийнято 08.10.2003. Згідно із ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачається із змісту ст.534 ЦК України (в ред.1963р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. З матеріалів спадкової справи П`ятої Львівської держнотконтори №102/03 вбачається, що сторони подали заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений ч.2 ст.549 ЦК України (в ред.1963р.), що в силу ч.1 даної статті свідчить про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON] . За вимогами статті\~12, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, відповідачі в судовому засіданні не довели того, що батько заповідав одноповерховий будинок, тобто квартиру [ADDRESS] з 3х житлових кімнат,площею 42 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м. Судом встановлено, що згідно з заповітом [PERSON] спадковим майном є не квартира [ADDRESS] в цілому, який на праві приватної власності належить [PERSON] . З аналізу наведених вище документів вбачається, що на момент складення [PERSON] заповіту та на час його смерті будинок по [ADDRESS] був реконструйований та складався з квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,1 кв.м, квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,8 кв.м, а також підвалів, загальною площею 166 кв.м, житловою площею 105,4 кв.м. Однак, право власності на спірний будинок врегульовано не було. Про волю [PERSON] свідчить і його заява на ім`я голови міжвідомчої комісії Франківської райадміністрації щодо отримання дозволу на експлуатацію самовільно здійсненої добудови і надбудови 2-го поверху будинку та гаражів, сарая ,літньої кухні і теплиць та як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.02.2008 у справі №2а-95/06, судом правильно встановлено, що [PERSON] не вчиняв жодних правочинів, спрямованих на зміну власників будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Крім\~того судом\~встановлено,\~що особові рахунки на оплату за комунальні послуги розділено на [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] лише у 2004р., тобто після смерті батька, що також підтверджує одноосібність власника спірного будинку. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.04.2014 будинок по [ADDRESS] ,який складається з 7-ми житлових кімнат та 3х кухонь, площею 105,4 кв.м, 08.10.2003р. зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . За життя [PERSON] і по даний час відповідачі не оспорювали право власності батька на вказаний будинок в цілому і лише після його смерті між сторонами виникли спори з приводу поділу спадкового майна. Рішеннями Франківського районного суду м. Львова від 25.06.13 у справах №2-122/11, №2-121/11 задоволено позови [PERSON] та [PERSON] та визнано за ними право власності на квартири у спірному будинку, зокрема за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] - на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ Беручи\~до уваги\~заповіт [PERSON] ,\~площі квартир\~ [ADDRESS] , [ADDRESS] ,\~на які\~судовими рішеннями визнано право власності за [PERSON] , [PERSON] , площу квартири [ADDRESS] , у якій проживає позивачка, суд приходить до висновку, що відповідачі набули право власності на майно фактично пропорційно до часток , визначених у заповіті [PERSON] . Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття\~2)\~і в\~Конвенції про\~захист прав\~людини та\~основних свобод\~ (стаття\~13)». \~ \~ \~ \~Приймаючи рішення у даній справі суд застосовує загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керується однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення, у задоволенні зустрічних позовів слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed