Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

06 січня 2025 року, через систему «Електронний суд», позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - Позивач, АТ «ПУМБ», Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , Відповідач) в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 120061,57 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2018 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №2001173111701, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 46573 гривень. Також 21 лютого 2022 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №1002099870501 та видано кредит у сумі 33400 гривень. Крім того, 07 жовтня 2022 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №1002110276001 та видано кредит у розмірі 10000 гривень. Вказав, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, однак відповідачем в порушення умов Договорів зобов`язання належним чином не виконані, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №2001173111701 становить 70546,74 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 46572,03 гривень, заборгованості по процентам 23974,71 гривень; заборгованість відповідача за кредитним договором №1002099870501 становить 36995,03 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 26610,28 гривень, заборгованості по процентам 4,03 гривень; заборгованість за комісією 10380,72 гривень; заборгованість відповідача за кредитним договором №1002110276001 становить 12519,80 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 8149,64 гривень, заборгованості по процентам 1 гривня; заборгованість за комісією 4369,16 гривень, а в загальному розмірі за трьома кредитами 120061,57 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 31 січня 2025 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у зв`язку з неявкою відповідача, відкладено на 03 березня 2025 року. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, будь-яких заяв або клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 листопада 2018 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №2001173111701, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 гривень, який в подальшому було збільшено до 46573 гривень, Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Крім того 21 лютого 2022 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №1002099870501, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 33400 гривень, Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Також, 07 жовтня 2022 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №1002110276001, на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10000 гривень, Договір підписаний відповідачем, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №2001173111701 від 19.11.2018, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 31.10.2024 становить 70546,74 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 46572,03 гривень, заборгованості по процентам 23974,71 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1002099870501 від 21.02.2022, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 31.10.2024 становить 36995,03 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 26610,28 гривень, заборгованості по процентам 4,03 гривень; заборгованість за комісією 10380,72 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1002110276001 від 07.10.2022, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 31.10.2024 становить 12519,80 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 8149,64 гривень, заборгованості по процентам 1 гривня; заборгованість за комісією 4369,16 гривень. Позивачем 04 листопада 2024 року за вих.№КНО-44.2.2/683 на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості за Договором №2001173111701 у розмірі 70546,74 гривень, за Договором №1002099870501 у розмірі 36995,03 гривень, за Договором №1002110276001 у розмірі 12519,80 гривень, проте вимога залишена відповідачем без відповідного реагування. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач скористався наданими кредитами, проте зобов`язання належним чином за договорами не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачем [PERSON] умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих позивачем, з якими погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором №2001173111701 у розмірі 70546,74 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 46572,03 гривень, заборгованості за відсотками - 23974,71 гривень; за кредитним Договором №1002099870501 у розмірі 26614,31 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 26610,28 гривень, заборгованості за відсотками - 4,03 гривень; за кредитним Договором №1002110276001 у розмірі 8150,64 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8149,64 гривень, заборгованості за відсотками - 1 гривня, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитними договорами №1002099870501 від 21.02.2022, №1002110276001 від 07.10.2022, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 10380,72 гривень заборгованості за комісією за кредитним договором №1002099870501 від 21.02.2022, та 4369,16 гривень заборгованість за комісією за кредитним договором №1002110276001 від 07.10.2022. Згідно п. 5 Кредитного договору №1002099870501 від 21.02.2022, та Кредитного договору №1002110276001 від 07.10.2022 зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22 % та 2,99%, відповідно. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цих кредитів, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитних договорів №1002099870501 від 21.02.2022, №1002110276001 від 07.10.2022 було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 14749,88 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №2001173111701 від 19.11.2018 у розмірі 70546,74 гривень, заборгованість за кредитним Договором №1002099870501 від 21.02.2022, у розмірі 26614,31 гривень, заборгованість за кредитним Договором №1002110276001 від 07.10.2022, у розмірі 8150,64 гривень, що разом складає 105311,69 гривень, у стягненні комісії у сумі 14749,88 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2124,93 гривень.

Outcome: partial