Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 22.11.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують тривалий час у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. Окрім того, з жовтня 2022 року відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між ними розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат Оверченко О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Кам`янської виправної колонії № 101, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2002 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів\~громадянського стану\~Ленінського районного\~управління юстиції\~м.\~Дніпропетровська,\~актовий запис\~№ 1064 (а.с. 10). Батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують тривалий час, що не заперечувалось відповідачем. Таким чином, між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити прізвище без змін. Згідно із приписами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (а.с. 4), з урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь\~позивача 50% судового збору в розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. х 50% = 605,60 грн.), інші 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved