Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

У листопаді 2024 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Памірський М.А., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 491138-КС-002 від 13 березня 2024 року та понесені судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 13 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] , укладено договір № 491138-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». 13 березня 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 491138-КС-002 про надання кредиту. 13 березня 2024 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 491138-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0064, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 13 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , було укладено договір № 491138-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит розмірі 20000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 491138-КС-002 заборгованість станом на 14 листопада 2024 року з урахуванням частково погашеної заборгованості в сумі 4330,00 грн. становить 80141,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 58024,75 грн та суми прострочених платежів за комісією - 2116,25 грн. Враховуючи вище викладене ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за захистом своїх прав вимушене звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із відповідача [PERSON] , на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 80141,00 грн. за кредитним договором від 13 березня 2024 року № 491138-КС-002 та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. 30 січня 2025 року від представника відповідача [PERSON] ,- адвоката Самара В.О., до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого з позовними вимогами відповідач погоджується частково. Позовні вимоги відповідач визнає частково, зокрема, погоджується на стягнення заборгованості по сплаті суми прострочених платежів по тілу кредиту 20000,00 грн., однак не погоджується щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів по процентах - 58024,75 грн. та суми прострочених платежів за комісією - 2116,25 грн.. Зазначає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо порядку і розмірів нарахування відсотків за користування кредитом та недотримано принципу співмірності в нарахуванні відсотків за споживчим кредитом в зв`язку з чим просить позовні вимоги позивача задовольнити частково. 04 лютого 2025 року від представника позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Виноградова Ю.Е. до суду надійшла відповідь на відзив в якому він просить відзив на позовну заяву представника позивача залишити без задоволення та позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Зокрема у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує, що укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів, здійснення платежу за кредитним договором та щодо наявності заборгованості за кредитом, яке в свою чергу свідчить про визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» відповідачу не нараховувала жодної пені чи штрафів, а лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. Щодо нарахування процентів зазначає, що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Також представник позивача зазначає, що відповідач уклавши договір погодився сплатити комісію за надання кредиту відповідно до умов встановлених кредитним договором. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 13 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 491138-КС-002. (а.с.18-23). Із копії паспорта споживчого кредиту встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] , кредит у сумі 20000,00 грн., строком на 24 тижні, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів.(а.с.15-17). Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС.(а.с.33-34). Із анкети клієнта від 16 листопада 2024 року встановлено, що [PERSON] , 13 березня 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надано кредит у сумі 20000,00 грн.(а.с.35). З довідки від 17 листопада 2024 року № 807/11 встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 13 березня 2043 року перерахувало кошти на рахунок [PERSON] , у сумі 20000,00 грн. (а.с.36). Із розрахунку заборгованості за кредитом у гривні встановлено, що станом на 14 листопада 2024 року [PERSON] , має заборгованість перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з урахуванням частково погашеної заборгованості в сумі 4330,00 грн. заборгованість у сумі 80141,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 58024,75 грн та суми прострочених платежів за комісією - 2116,25 грн.(а.с.12-13). З копії пропозиції укласти договір (оферта) № 491138-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 13 березня 2024 судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] , укласти договір (оферта) № 491138-КС-002 про надання кредиту у сумі 20000,00 грн.(а.с.23-27). Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 491138-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 13 березня 2024 року судом встановлено, що [PERSON] , надала згоду на отримання кредиту у сумі 20000,00 грн., строк кредитування 24 тижні, термін дії договору до 28 серпня 2024 року.(а.с.28-32). Як видно із довідки про стан заборгованості у відповідача [PERSON] , наявна заборгованість станом на 14 листопада 2024 року у сумі 80141,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 58024,75 грн та суми прострочених платежів за комісією - 2116,25 грн.(а.с.14). Крім того, судом оглянуто надані АТ «Універсал Банк» письмові докази від 30 січня 2025 року № БТ/877, а саме інформацію відповідно до якої встановлено, що відповідачці [PERSON] , банком було видано платіжну картку № [NUMBER] та виписки руху коштів по картці з яких вбачається використання нею платіжної картки та грошових коштів.(а.с.110-115). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобоязань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачеві [PERSON] , були надані кредитні кошти в розмірі 20000,00 гривень, шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника, якими відповідач користувався, однак, допустив неналежне виконання своїх обов`язків, хоча і частково здійснив оплату за договором, порушив умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором № 491138-КС-002 від 13 березня 2024 року станом на 14 листопада 2024 року у сумі 80141,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 58024,75 грн та суми прострочених платежів за комісією - 2116,25 грн. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] , заборгованості в загальній сумі 80141,00 грн. за кредитним договором обґрунтованими та такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. З цих підстав суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved