Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

02 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (далі - ТОВ «УЮТ-2011») звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2021 по 01.11.2024 у розмірі 4156,50 грн., суму індексу інфляції в розмірі 61,36 грн., 3% річних у розмірі 17,02 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач виконує функції управління та надає послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, як власник квартири не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим станом на 28.11.2024 року утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 01.11.2024 у розмірі 4156,50 грн. Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 26 грудня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 06.03.2020 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 7) Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у споруд у Жовтневому районі вбачається, що ТОВ «УЮТ-2011» виконує функції управління та надання послуг з утримання будинків , споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, зокрема за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] складає 4156,50 грн. (а.с. 3) Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Отже, на підставі наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4156,50 грн. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Отже, згідно розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 61,36 грн., 3% річних у розмірі 17,02 грн. (а.с. 4) Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved