Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-25 00:00:00

У листопаді 2024 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) через представника звернулось до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що 20.02.2023 року приблизно о 13 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Пушкінська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу, автомобілю марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного транспортного засобу завдано матеріальну шкоду. Вина [PERSON] в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 року. На дату скоєння вищевказаного ДТП [PERSON] не мала чинного договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, представник пошкодженого автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 21.02.2023 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автоматизованого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] склала 49781 грн. 90 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ,МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому у розмірі 48045 грн. 18 коп. Крім того, МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1700 грн. 00 коп. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ становить 49745 грн. 00 коп. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Посилаючись на ст. 1191 ЦК України, п. 38.2. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вказує, що після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Просили стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ завдані збитки в порядку регресу у розмірі 49745 грн. 18 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що 20.02.2023 року о 13 год. 20 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем Audi A3, реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Харкові по вул. Пушкінській, № 66, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 року, [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок. Постанова набрала законної сили 06.04.2023 року. (а.с.8). На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу. За загальним правилом визначеним ст.1166\~ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст.\~999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. п. а) п. 41.1.ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що представник власника пошкодженого автомобіля «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] 21.02.2023 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с. 7, 9). Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 49 781 грн. 90 коп. (а.с. 13-15). Судом встановлено, що МТСБУ на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 48 045 грн. 18 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 03.07.2023 року (а.с. 34). Крім того, судом встановлено, що МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 1 700 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 24.04.2023 року (а.с. 33). Відповідно до ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~ЗУ «Про\~страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також відповідно до ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2. ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Станом на час розгляду справи, заподіяна шкода відповідачем не відшкодована. Оскільки, стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позову, суд бере до уваги лише письмові докази надані позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ грошових коштів у розмірі 49 745 грн. 18 коп. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved