Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-26 00:00:00

23.01.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та яка залишила заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно та все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачу. Протягом шести місяців після смерті [PERSON] позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом та 02.07.2002 Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області було відкрито спадкову справу № 317/2002 до переоформив все спадкове майно, на яке у неї на день смерті було зареєстровано речове право та отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельний пай. Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на частину спадкового майна, зокрема, права на присадибну земельну ділянку орієнтовною площею 0,29 га, розташовану в межах населеного пункту на території Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, а саме в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з них 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, належного спадкодавцю на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.12.1993 «Про організацію передачі земельних ділянок у приватну власність» та списку до нього, нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості, в підтвердження чого надав відповідну обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2025. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за ним право на право на земельну ділянку орієнтовною площею 0,29 га, з них 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в межах населеного пункту на території Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області в [ADDRESS] , згідно рішення 15 сесії 21 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.12.1993 «Про приватизацію передачі земельних ділянок в приватну власність», в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 24.01.2025 відкрито провадження у справі № 141/53/25 та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2025. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/53/25, в підготовче судове засідання, призначене на 27.02.2025, не з`явилась, натомість, в матеріалах позовної заяви від 04.12.2024 позивач просить суд розгляд справи проводити без його участі, оскільки він проходить військову службу у Дніпропетровській області. Відповідач Оратівська селищна рада, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду справи, 27.02.2025 в підготовче судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила, при цьому, 12.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] від 12.02.2025 про розгляд справи № 141/53/25 без участі представника селищної ради, у якій також зазначено, що проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 07.08.2000 зроблено відповідний актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , місце реєстрації виконавчий комітет Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Як убачається із змісту заповіту від 24.09.1999, посвідченого секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 124, [PERSON] , що мешкала в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79373351 від 02.12.2024, заповіт заповідача [PERSON] посвідчений 24.09.1999 секретарем виконкому Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Петрук Л.Я., стан чинний, номер у Спадковому реєстрі 36883040, номер в реєстрі нотаріальних дій - №124. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Згідно архівного витягу із рішення 15 сесії 21 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області № 00.5-16/105 від 21.02.2024 «Про організацію передачі земельних ділянок в приватну власність» на виконання розпорядження Президента України по Оратівському району № 167 від 08.06.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок у приватну власність громадян» було вирішено передати земельні ділянки в приватну власність для ведення особистого підсобного господарства в межах села безкоштовно громадянам села згідно поданих заяв, в тому числі й [PERSON] 0,29 га в одному місці. При цьому, відповідно до наданої інформації управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Відділ № 2 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1621/14-24 від 13.12.2024, відповідно до даних з Книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, що розташована в с. Якимівка Вінницького району (колишнього Оратівського району) Вінницької області на ім`я [PERSON] відсутня. Згідно довідки виконавчого комітету Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 648, [PERSON] на день смерті [INFO] дійсно проживала та була прописана в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області. Також, як убачається із довідки виконавчого комітету Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 896 від 22.06.2002, по відомостях Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області у померлої [INFO] [PERSON] спадкоємців, передбачених законом, немає. Окрім того, відповідно до довідки Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 690 від 17.08.2010, згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Якимівської сільської ради за № 1 особовий рахунок № [NUMBER] померла [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] була зареєстрована і постійно проживала в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали із спадкодавцем, в тому числі малолітніх та неповнолітніх, не значиться. Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 24905314 від 02.10.2010, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена 02.07.2002 Оратівською державною нотаріальною конторою Оратівського району Вінницької області, номер у нотаріуса 317/2002. Також згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79373819 від 02.12.2024, спадкова справа до майна померлої\~\~ [INFO] [PERSON] заведена Оратівською районною державною нотаріальною конторою Вінницького району Вінницької області номер у спадковому реєстрі 49332483, стан чинний, номер у нотаріуса 317/2002. З матеріалів спадкової справи № 317/2002, заведеної після смерті\~\~ [PERSON] убачається, що справу розпочато 02.07.2002, закінчено 02.07.2002. Відповідно до заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи №317/2002, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» Оратівського району Вінницької області, яке він прийняв та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно. Одночасно повідомляє, що у [PERSON] спадкоємців, передбачених ст. 533 ЦК України та пережилого подружжя немає. Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2002 на бланку АЕР 510282 та зареєстрованого в реєстрі за № 717, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174027, виданого Оратівською районною державною адміністрацією 08.07.1997 та зареєстрованого 10.07.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 35. Також, відповідно до заяви [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи №317/2002, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , яке він прийняв та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно. Одночасно повідомляє, що у [PERSON] спадкоємців, передбачених ст. 533 ЦК України та пережилого подружжя немає. Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.08.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 1517, спадкоємцем майна [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із одного цілого житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , належного померлій згідно свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, виданого виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області 22 вересня 1987 року, згідно рішення виконкому зазначеної сільської ради № 163 від 25 червня 1987 року, зареєстрованого Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 22 вересня 1987 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 16. Відповідно до заяви [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , від 22.01.2025, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 317/2002, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,29 га, наданої для особистого підсобного господарства, місцем розташування якої є Україна, Вінницька область, Вінницький район, село Якимівка. При цьому, оригінал відповідного документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку у [PERSON] відсутній. Спадщину [PERSON] прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Оратівської державної нотаріальної контори 02 липня 2002 року за № 358. Спадкоємців, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині (чоловік, діти, батьки, які на день смерті спадкодавця були непрацездатні за віком або за станом здоров`я мали групу інвалідності) немає. Натомість, постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. від 22.01.2025 [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 0,29 га, місцем розташування якої є: Україна, Вінницька область, Вінницький (раніше Оратівський) район, село Якимівка, у зв`язку із відсутністю документа, який посвідчує право власності померлого спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст.\~321\~Цивільного\~кодексу\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно вимог ст. 1223\~ЦК\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270\~ЦК\~України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~№\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як установлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи №141/53/25 доказами, частину спадкового майна, а саме право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та один цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] позивач оформив нотаріальним шляхом, про що було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на іншу частину спірного нерухомого спадкового майна позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. від 22.01.2025. При цьому, відповідач Оратівська селищна рада згідно поданої заяви від 12.02.2025 не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних\~обставин,\~суд,\~враховуючи норми\~чинного цивільного\~законодавства України\~на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя набула право власності на спадкове майно, але в силу об`єктивних причин не встигла здійснити державну реєстрацію права власності вказаного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved