Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-20 00:00:00

У листопаді 2024 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона, [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позиція заявника В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона є дружиною свого померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та перебувала з ним у зареєстрованих шлюбних відносинах з 16.09.1963 року, про що свідчить відмітка у її паспорті громадянина України. Заявниця втратила свідоцтво про реєстрацію шлюбу, у зв`язку з евакуацією з місця свого проживання: [ADDRESS] , внаслідок озброєної агресії російської федерації. За життя, [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого усе своє майно він заповів [PERSON] . Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді кватири [ADDRESS] , яке вона бажає прийняти у спадщину за заповітом. У зв`язку з цим, заявниця вимушена звертатися до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця, її представник - адвокат Кравченко Є.М. не з`явились, представник заявниці надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, покладаючись повністю на рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.02.2024 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За життя, [PERSON] залишив заповіт, який посвідчений 07.05.2015 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., у реєстрі за № 459, відповідно до якого, усе своє майно він заповідав [PERSON] , [INFO] . Тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом у вигляді кватири [ADDRESS] . Заявниця по справі - [PERSON] , [INFO] , відповідно до відмітки Красноармійського ЗАГС у паспорті громадянина України, перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах із [PERSON] , з 16.09.1963 року. Відповідно до листа Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 440/31.20-23 від 11.02.2025 року, [PERSON] було відмовлено у видачі повторного свідоцтва про шлюб. Проведеною перевіркою Павлоградським відділом РАЦС встановлено, що станом на 11.02.2025 року у Покровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (колишній Красноармійський відділ ЗАГС) відсутній актовий запис в архіві відділу. Крім того, перевіркою у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено формування повторного свідоцтва про шлюб, який зареєстрований 16.09.1963 року Красноармійським відділом ЗАГС Донецької області на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] або розірвання шлюбу. Як вбачається із заяви, заявниця втратила свідоцтво про реєстрацію шлюбу, у зв`язку з евакуацією із місця свого проживання: [ADDRESS] , внаслідок озброєної агресії російської федерації. Дійсно, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеними особами з [ADDRESS] , з подальшим фактичним проживанням за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідок Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради №№ 1216-5000440673, 1216-5000440734 від 21.03.2022 року. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник повинен зазначити у заяві з якою метою він просить суд встановити зазначений факт. Як вбачається із заяви, заявниця має намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , але заявниця не може підтвердити належними документами свої подружні відносини з чоловіком, що доводить мету заявниці стосовно звернення до суду. Враховуючи наведене, оцінивши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що заявниця дійсно доводиться померлому [PERSON] дружиною, тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити, що надасть можливість заявниці належним чином реалізувати свої права. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі зазначеного,

Outcome: approved