Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07.09.2023 року з [PERSON] укладено кредитний договір № 07.09.2023-100001639. За яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі \~4 500,00 грн., а [PERSON] зобов`язалася протягом 42 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у розмірі \~4 500,00 грн. Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 469,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту за основною сумою боргу у розмірі 4 500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 3 969,00 грн.. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість, тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 469,00 грн. та судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. Представник позивача у поданій позовній заяві підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Частиною 3 ст.211\~ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник у судове засідання повторно не з`явилися, причину неявки не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі не подавали. Згідно з\~ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи не з`явився в судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Матеріалами справи встановлено, що 07.09.2023 р. ТОВ «Споживчий центр» уклав з [PERSON] кредитний договір № 07.09.2023-100001639. За умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 4 500,00 грн., а [PERSON] зобов`язалася протягом 42 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,1 % за кожний день (а.с.7-12). ТОВ «Споживчий центр» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі\~4 500,00 грн. Вказана обставина підтверджується квитанцією № 2362116539 від 07.09.2023 р (а.с.17). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад»\~ЦК України. Згідно з п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12\~ст.11 цього Закону України\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України\~позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, що договір № 07.09.2023-100001639 від 07.09.2023 р. був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора А695. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч. 1 ст.81 ЦПК України\~відповідач та її представник не надали жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не використовувала одноразовий ідентифікатор, не надавала ТОВ «Споживчий центр» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, тощо. [PERSON] належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї станом на дату подачі позовної заяви виникла заборгованість у розмірі 8 469,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту за основною сумою боргу у розмірі 4 500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 3 969,00 грн.. (а.с. 14). Також, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором, тому суд вважає, що з\~ [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 469,00 грн. Щодо судових витрат. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № СЦ00015659 від 17.09.2024 р. (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатив судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн., позов задоволено, тому з\~відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved