Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

21.06.2024 року через систему «Електронний суд» позивач АТ «Банк Кредит Дніпро», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Левченко Ю.В., звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22038000493385 від 26.02.2021 року у розмірі 291789,05 грн., яка складається із: - суми залишку простроченого кредиту 193145,02 грн.; - суми прострочених відсотків 4,03 грн.; суми прострочених комісій 98640,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3501,47 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.02.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000493385, відповідно до умов якого Позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а Відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити інші зобов`язання у порядку, встановленому Кредитним Договором. Банк надав Відповідачу грошові кошти на наступних умовах, а саме: сума виданого кредиту: 219200,00; дата надання кредиту: 26.02.2021 року; кінцева дата погашення кредиту: 26.02.2025 року; валюта кредиту: UAH; строк користування кредитом, мес.: 48; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 26.02.2021 по 25.03.2022 3% від суми кредиту; з 26.03.2022 по 25.03.2023 2,5% від суми кредиту; з 26.03.2023 по 25.03.2024 1.5% від суми кредиту; з 26.03.2024 по 26.02.2025 0.925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Також, 26 лютого 2021 року, між Відповідачем та ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» було укладено договір добровільного страхування життя №PZ - 22038000493385 (далі за текстом Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям здоров`ям та працездатнісю застрахованої особи. Вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Як зазначено в договорі страхування та п.2.1 Кредитного договору, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 19 200,00 грн. В подальшому, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Правилами роботи банків затвердженими постановою Правління Національного банку України від 25.02.2022 № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп» (із подальшими змінами), Національний банк України дозволив банкам не враховувати несплату за кредитами протягом 24.02.2022-30.06.2022 як прострочення (кредитні канікули). У пункті 3.1 Кредитного договору передбачено, що [PERSON] мала здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних рівномірних платежів, які є обов`язковим платежем. На час дії кредитних канікул було відтерміновано сплату боргу Відповідачем, в результаті чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли ним не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу [PERSON] , а лише відтермінували його сплату, що відображено у розрахунку заборгованості. Однак, [PERSON] як позичальник свої обов`язки за Кредитним договором не виконувала протягом тривалого проміжку часу навіть після поліпшення умов кредитування, внаслідок чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 09 травня 2024 року становить 291 789,05 грн. та складається з: -\~суми залишку\~простроченого кредиту\~193145,02\~грн.;\~-\~суми прострочених\~відсотків 4,03\~грн.;\~суми прострочених\~комісій 98640,00\~грн. В зв`язку із чим, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпр» вказані суми та судові витрати. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.12.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Левченко Ю.В. про розгляд справи без участі представника, в якому вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.02.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000493385, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 219200,00 гривень; стоком 48 місяців, кінцева дата погашення кредиту 26.02.2025 року. Цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 26.02.2021 по 25.03.2022 3% від суми кредиту; з 26.03.2022 по 25.03.2023 2,5% від суми кредиту; з 26.03.2023 по 25.03.2024 1.5% від суми кредиту; з 26.03.2024 по 26.02.2025 0.925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, про що свідчить його особистий підпис в договорі. Згідно з п. 1.4 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок протягом 7 (семи) операційних днів з дати укладення договору, цей договір вважається не укладеним. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачає, що клієнт доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» суму страхового платежу у розмірі 19200,00 грн. за весь період страхування згідно з договором страхування №PZ 22038000493385 від 26.02.2021 року. У пункті 2.1 кредитного договору передбачено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього договору. Пункті 2.2. кредитного договору зазначено, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з рахунку клієнта. Для забезпечення своєчасного погашення заборгованості за обов`язковим платежем клієнт зобов`язаний забезпечити надходження коштів у сумі обов`язкового платежу на відповідний рахунок, не пізніше 21:00 години (за Київським часом) дати платежу, що визначена в графіку платежу. Пунктом 3.8 кредитного договору визначено, що підписанням цього договору клієнт доручає банку здійснити договірне списання грошей зі свого рахунку на користь банку з урахуванням умов УДБО, в дату платежу, що визначена у Графіку платежів. 26.02.2021 року [PERSON] була підписана з банком заява-згода № 1169127 на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпр», в якій зазначено, що клієнт, шляхом підписання цієї заяви, відповідно до\~статті 642 ЦК України, акцептує публічну пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпр» на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (УДБО) із змінами та доповненнями, яка розміщена на веб-сайті банку і беззастережно приєднується до умов УДБО, та в повному обсязі, з урахуванням надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням змін і доповнень), та погодився з тим, що може обирати будь-які послуги, передбачені УДБО. Клієнт підписанням зазначеної заяви підтвердив, що до моменту підписання цієї заяви він ознайомився та згодний з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на офіційному сайті банку за електронною адресою www.creditdnepr.com.ua і тарифами. Також клієнт підтвердив, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни і доповнення, які будуть вноситися в УДБО. Також судом встановлено, що відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою, Стандарт зі страховкою (150-500)», який містить основні умови кредитування за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Згідно з вказаним паспортом споживчого кредиту відповідачу надано кредит у розмірі 219200,00 грн. на строк кредитування 48 місяців, на споживчі потреби, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання до універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб. Крім того, пунктом 7.2. підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту також містить посилання на те, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Закону України «Про споживче кредитування. Позивачем АТ «Банк Кредит Дніпр» свої зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, та надано відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 219200,00 грн., розмір якого встановлено кредитним договором № №22038000493385 від 26.02.2021 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку вбачається, що станом на 09 травня 2024 року становить 291 789,05 грн. та складається з: - суми залишку простроченого кредиту 193145,02 грн.; - суми прострочених відсотків 4,03 грн.; суми прострочених комісій 98640,00 грн. Даний розрахунок на думку суду є повністю обґрунтованим та зрозумілим. Також, користування [PERSON] особистим рахунком відкритому в АТ «Банк Кредит Дніпро» підтверджується випискою по її особовому рахунку за період з 26.02.2021 по 09.05.2024 року, де в повній мірі відображено всі транзакції та суми відповідно. Крім того, на адресу [PERSON] позивачем була направлена письмова вимога про повернення кредиту в якій зазначено, що відповідачу необхідно сплати заборгованість, яка в неї виникла перед АТ «Банк Кредит Дніпр» за кредитним договором №22038000493385 від 26.02.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою. Відповідно до\~статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. В силу частини 1\~статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частини 1\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 1\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, другої статті 207ЦК України,\~\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до положень статтей 509,\~525,\~526,\~530 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, чітко визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частини 1\~статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті\~3, статті\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право фізичних або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно\~статті 1050 ЦК України,\~\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями\~1,\~8,\~12 Закону України «Про споживче кредитування»\~та Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими\~постановою НБУ № 49 від 08 червня 2017 року, передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення розрахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отримання, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до\~статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року №2121-III\~банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Суд звертає увагу, що кредитний договір №22038000493385 від 26.02.2021 року між сторонами був укладений 26.02.2021 року, кредитні кошти були отримані позичальником на споживчі потреби, що підтверджується як кредитним договором так і паспортом споживчого кредиту. Кредит було видано на споживчі потреби, отже особливості регулювання відносин сторін визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». Так, законодавство, що регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін в 2017 році з прийняттям\~Закону України «Про споживче кредитування», тобто саме з цього часу, законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідачу, до підписання ним кредитного договору №22038000493385 від 26.02.2021 року, було надано на ознайомлення паспорт споживчого кредиту, в якому чітко доведено до відома позичальника суму кредиту та умови його отримання, зокрема обов`язок сплати позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Отже, паспорт споживчого кредитування, підтверджує отримання споживачем всіх пояснень та інформації, необхідної для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із банком, якщо дійсно вважав встановлення комісії за обслуговування кредиту несправедливою умовою, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Тобто, підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. [PERSON] , ознайомившись з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання щодо спірності умов договору не заявляла, що свідчить про свідоме визнання умов договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Банк Кредит Дніпро» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №22038000493385 від 26.02.2021 року в сумі 291\~789,05\~грн.,\~яка складається\~з:\~ суми залишку простроченого кредиту - 193145,02 грн.; суми прострочених відсотків - 4,03 грн.; суми прострочених комісій - 98640,00 грн. За правилами, встановленими\~статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2\~статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у банку виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3501,47 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved