Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

22.10.2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що в період з 2010 по 2012 роки вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, у них були взаємні права та обов`язки, вони разом вели побут та мали спільний бюджет. [INFO] у неї та [PERSON] народився спільний син - [PERSON] , а [INFO] спільна донька - [PERSON] . Відомості про батька доньки внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки на момент народження останньої [PERSON] перебував на заробітках у Одеській області. Подружні відносини з батьком її дітей були припинені з кінця 2012 року. Однак, [PERSON] продовжував фінансово підтримувати своїх сина та доньку, купував їм подарунки та необхідні речі, приймав участь у їх вихованні, цікавився їх навчанням. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язати Луцький ВДРАЦС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ МЮ внести відповідні зміни до свідоцтва про народження її доньки. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Москвича В.С. було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 69-70). 24.012.2025 року від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Москвича В.С. на адресу суду надійшли матеріали витребуваної спадкової справи (а.с. 77-93). В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що її спільне проживання з [PERSON] розпочалося ще у 2009 році. В подальшому вони проживали без реєстрації шлюбу. За свого життя померлий визнав своє батьківство стосовно [PERSON] , [INFO] , утримував та виховував їх спільну доньку, а остання завжди називала його своїм татом. Батьки [PERSON] померли, інших дітей у нього не було. Представник заявниці в судовому підтримала заявлені вимоги з підстав, які викладені у заяві своєї довірительки, просила задовольнити їх повністю. Від представника заінтересованої особи Луцького ВДРАЦС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ МЮ до початку судового засідання надійшло клопотання, відповідно до якого вона просить суд проводити розгляд справи без її участі, при вирішенні заявлених вимог покладається на думку суду (а.с. 39). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] загинув на полі бою в районі н.п. Діброва Сіверськодонецького р-ну Луганської обл. під час виконання воєнної операції. Зазначене підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 204 від 22.04.2024 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 12). У своїй заяві заявник [PERSON] зазначає, що загиблий [PERSON] був батьком її доньки [PERSON] [INFO] , а відомості про батьківство останнього в актовому записі про народження дитини внесені за її заяву в силу життєвих обставин, які склалися на момент реєстрації народження доньки. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України» - питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 14). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00047366710 від 08.10.2024 року слідує, що відомості про батька [PERSON] , були внесеними відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, як « [PERSON] » (а.с. 16). Згідно довідки ЦНАПП Боратинської сільської ради № 90 від 27.06.2024 року, [PERSON] та [PERSON] в період з 2010 року по 2012 рік проживали як подружжя і вели спільне господарство (а.с. 18). Відповідно до довідки КЗ ЗСО «Радомишльський ліцей Боратинської сільської ради» № 75 від 28.05.2024 року, [PERSON] постійно цікавився навчанням та вихованням своєї доньки [PERSON] , під час свого перебування у лавах Збройних Сил України регулярно телефонував у ліцей, цікавився поведінкою та навчанням дитини, надсилав кошти на її харчування. У 2023 році [PERSON] провів зустріч з однокласниками своєї доньки [PERSON] (а.с. 19). Як вбачається із довідки Боратинської сільської ради № 25/5.11 від 26.04.2024 року, поховання [PERSON] , який помер [INFO] здійснювала [PERSON] (а.с. 13). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (староста с. Баківці) та [PERSON] (мешканка с. Баківці) підтвердили той факт, що заявниця [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] з 2009 року проживали однією сім`єю та за час їх подружніх відносин у них народилося двоє спільних дітей - син [PERSON] та донька [PERSON] . Останній завжди відносився до [PERSON] як до своєї доньки, приймав участь у її вихованні, фінансово забезпечував дитину. Відношення у померлого до доньки та сина завжди було однаковим. Свідки [PERSON] та [PERSON] , попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази (а.с. 103, 104). Суд також враховує, що 23.06.2010 року у [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , народився спільний син - [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 17). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджують те, що померлий [INFO] [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Будь-яких інших доказів, які б спростували встановлені під час розгляду даної справи обставини, в розпорядження суду надані не були. При цьому, на переконання суду, до участі у даному провадженні залучені усі особи, прав та законних інтересів яких стосується дане судове рішення, оскільки батьки [PERSON] на дату розгляду даної заяви померли (а.с. 64-66). З огляду на наведене, заява [PERSON] в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Дане судове рішення є підставою для внесення до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] в частині зазначення відомостей про її батька - [PERSON] , який народився [INFO] , в с. Баківці Луцького р-ну Волинської обл., громадянина України та виключення відомостей про батька дитини, які були внесені відповідно до ст. 135 СК України. Однак, з огляду на зміст заявлених вимог, суд зазначає таке. Як зазначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У даному випадку, Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У своїй заяві [PERSON] просить зобов`язати Луцький ВДРАЦС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ МЮ внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , однак така вимога не може бути розглянутою в порядку окремого провадження, для задоволення вимоги зобов`язального характеру сторона заявника повинна довести наявність з боку інших фізичних, юридичних осіб чи держави факту порушення, невизнання або оспорювання її прав. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Суд зауважує, що дане судове рішення є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , згідно встановленого у ньому юридично факту. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку що заява [PERSON] , заінтересована особа - Луцький ВДРАЦС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ МЮ, про встановлення факту батьківства підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial