Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-18 00:00:00

Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] - недієздатною, зазначаючи, що остання рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року була визнана недієздатною. [PERSON] постійно проживає у Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 24.12.1992, є інвалідом ІІ групи, за станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник заявника підтримала заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа представник Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника особи, відносно якої розглядається заява - адвоката Руль М.І., яка не заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року [PERSON] було визнано недієздатною (а.с. 10). Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2011 року опікуном недієздатної [PERSON] призначено Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора (а.с. 11). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2021 року, продовжено строк дії вказаного вище рішення про визнання [PERSON] недієздатною строком на два роки (а.с. 15-16). Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що остання продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки має хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я. Згідно із довідкою №01-177 від 22.02.2024 [PERSON] постійно проживає в Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 24.12.1992 (а.с. 6). Відповідно до довідки серія ВТЭ-35 №010094 від 02.12.1992 є інвалідом ІІ групи; причина інвалідності захворювання з дитинства (а.с. 8), згідно висновку ЛКК від 27.06.2023 [PERSON] встановлено діагноз помірна розумова відсталість (а.с.9). Згідно висновку судово-психіатричного експерта Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №8 від 07.01.2025 [PERSON] на даний час страждає на стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості. Наявний у підекспертної стійкий психічний розлад позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с. 43-47). Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з приписами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, встановлений у [PERSON] у 2006 році судово-психіатричною експертизою діагноз не змінився, що свідчить про те, що існують ознаки не усвідомлення нею своїх дій та можливості керувати ними, у зв`язку з чим це дає підстави суду дійти висновку про необхідність визнати [PERSON] недієздатною. За таких обставин, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, тому заява Грабарівського\~ психоневрологічного будинку-інтернату підлягає задоволенню.

Outcome: approved