Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вищевказаною заявою,\~в обгрунтування\~якої зазначила,\~що є власницею земельної ділянки площею 0,06 га для ведення садівництва, яка розташована на території Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІV-ПЛ № 057721, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №273 від 27.08.1997 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Пологівської сільської Ради народних депутатів від 15.08.1997 року. Проте, у вказаному акті допущено помилку в імені, а саме зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки [PERSON] не має можливості у повному обсязі розпоряджатися належним їй об`єктом нерухомого майна, у зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт належності їй вищезазначеного правовстановлюючого документа. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання учасники процесу не з`явилися. Представник заявника [PERSON] - адвокат Касумов О.О. надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони заявника. Викладені у заяві вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи- Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в їх обґрунтування, вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідний [PERSON] для розпорядження належним їй нерухомим майном. Дослідженими в\~судовому засідання\~письмовими доказами\~встановлено,\~що в паспорті громадянина\~України [NUMBER] ,\~виданого Полтавським\~РС УДМС\~України в\~Полтавській області\~25.09.2015\~року (а.с.\~7-8),\~картці платника\~податків (а.с.\~7), Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 11-21), пенсійному посвідченні серії [NUMBER] (а.с. 22-23), свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.10.1970 року (а.с. 24) ім`я заявниці зазначене: « [PERSON] ». У Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 057721, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 273 від 27.08.1997 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Пологівської сільської Ради народних депутатів від 15.08.1997 року, ім`я заявниці зазначене: « [PERSON] » (а.с. 9-10). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у правовстановлюючому документі була допущена неточність у написанні імені [PERSON] . Відповідно до\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~в порядку\~окремого провадження\~розглядаються справи\~про встановлення\~фактів,\~якщо:\~згідно з\~законом такі\~факти породжують\~юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved