Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

позивач [PERSON] ,\~від імені\~та в\~інтересах якої\~діє адвокат\~Брюховецький Микола\~Миколайович,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] \~та просить\~суд визнати\~за нею,\~ [PERSON] ,\~право власності\~на 1/2\~частину житлового\~будинку з\~господарчими спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] . Позовні вимоги представник обґрунтовував тим, що [INFO] померла [PERSON] . Померлій Дмитренко П.П. позивач доводиться онукою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі №211, сторінка 280, запис 48000 (1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 15.09.1984 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1181; та 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.09.1984 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1183). Однак, оригінали вказаних правовстановлюючих документів у позивача відсутні, наявна лише копія. У встановлений законом строк, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі додається). Проте, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Лігутою Л.В. повідомлено про неможливість видати на частку спадкового майна спадкоємця свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивача відсутні документи, що посвідчують право власності на вищевказаний будинок. Крім того зазначено, що відповідно до відомостей, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, згідно довідки №7078 від 04.04.2022 на день смерті [PERSON] разом з нею мав реєстрацію місця проживання її син - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Тобто [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, так як не заявив про відмову від неї. Таким чином, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, позивач не може оформити спадщину через нотаріуса,та з метою реалізації спадкових прав змушений звернутися до суду. Позивач вже зверталась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з тим самим предметом позову, але до іншого відповідача. Рішенням від 17.09.2024 у справі №211/4618/23 у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, оскільки до участі у справі був залучений неналежний відповідач. У справі №211/4618/23 на виконання ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2023 про витребування доказів приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. було повідомлено, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] заведена 22.10.2021 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Лігутою Л.В. за №167/2021. Спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведена нею за №94/2023. Станом на 24.11.2023 у спадковій справі міститься заява про прийняття спадщини сином [PERSON] , [INFO] . З огляду на зазначене, позивач вважає, що вона є спадкоємцем померлої за законом та має право успадкувати 1/2 частку спадкового майна, однак, через обґрунтовану відмову нотаріуса у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року закрите підготовче судове засідання та призначено справі до судового розгляду. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Брюховецький М.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав Ураховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, а також витребуваної за ухвалою суду матеріали справи №211/4618/23, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 9 копія свідоцтва про народження, а.с. 9 копія свідоцтва про укладання шлюбу, а.с. 10, 11 копії витягів). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка приходилась донькою [PERSON] (а.с. 16 копія свідоцтва про смерть). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , яке належало померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 15.09.1984 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1181; та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.09.1984 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1183 (а.с. 12 копія свідоцтва, а.с. 13 - копія довідки). [PERSON] 22 жовтня 2021 року звернулася із заявою до приватного нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Лігути Л.В., у наслідок чого приватним нотаріусом зареєстровано спадкову справу 167/2021 (а.с. 14 копія витягу). 08 квітня 2023 року приватним нотаріусом Лігутою Л.А. надано роз`яснення позивачу про неможливість видати на частку спадкового майна спадкоємця свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у неї відсутні документи, що посвідчують право власності на вищевказаний будинок. Крім того зазначено, що відповідно до відомостей, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, згідно довідки №7078 від 04.04.2022 на день смерті [PERSON] разом з нею мав реєстрацію місця проживання її син - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Тобто [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, так як не заявив про відмову від неї (а.с. 15). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , за заявою якого 05 вересня 2023 року була заведена спадкова справа 94/2023 (справа №211/4618/23, а.с. 38). Отже, спадкоємцями першої черги за правом представлення після смерті [PERSON] є її онуки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного\~кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статтях 15 та 16\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Але як вбачається з матеріалів цивільної справи у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують її право у реалізації нею своїх прав на належну їй частку нерухомого майна. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно приписів ст.\~89\~ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, суд вважає встановленим факт того, що бабусі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , на законних підставах володіла житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , однак, за життя спадкодавця з невідомих причин було втрачено оригінал правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає - позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 280-284, 288, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved