Jurisdiction: civil
Date: 2025-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначає, що 04.08.2018 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, зокрема через різні характери та погляди на життя, права та обов`язки подружжя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку із чим у сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння, що також негативно впливає на дитину. Все вищезазначене призвело до втрати почуттів один до одного. З відповідачкою вони разом проживали однією сім`єю до кінця вересня 2024 року, з цього часу проживають окремо один від одного. Спір між ними про місце проживання дитини відсутній, за спільною домовленістю дитина буде проживати з матір`ю (відповідачкою). Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та коштів не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Позивач не прибув у судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідачка подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснювати без її участі, не заперечує позовні вимоги. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва шлюб, серія [NUMBER] , виданого 04.08.2018 року, сторони зареєстрували шлюб 04.08.2018 року в Оріхівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 48. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved