Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

10 липня 2024 року представник позивача адвокат Цюпа Юрій Олексійович, діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 27 лютого 2025 року ухвалою судді закрито провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 09.10.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За ініціативи відповідачки шлюбні відносини припинені з 2013 року, вона покинула сім`ю та переїхала до іншого чоловіка. З того часу вона не приймає участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не відвідує її, не спілкується з нею. Рішенням суду від 05.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач несе повну відповідальність за доньку, має подяки від навчальних закладів, гарну характеристику з роботи. Відповідачка [PERSON] багато років свідомо і умисно нехтує батьківськими обов`язками та не дбає про дитину, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, постійно проживає у нових чоловіків, де вона проживає на зараз невідомо, вживає наркотичні засоби. У зв`язку з тим, що мати не виконує покладені на неї батьківські обов`язки позивач вимушений звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою судді від 24 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Заслухавши позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 червня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача [PERSON] та його дочки [PERSON] , є: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/007020634 від 16.06.2024 року. Відповідно до довідки № 373 Криворізької гімназії № 34 від 18.06.2024 року, [PERSON] , 2012 року народження, навчається в Криворізькій гімназії № 34 в 6-А класі з 01.09.2019 року по теперішній час. Вихованням доньки займається батько, а за період навчання мати [PERSON] шкільні заходи та батьківські збори не відвідувала, контакту з класним керівником не підтримувала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з позивачем протягом 7 років, оскільки вони є сусідами. Дитина разом з батьком проживає з народження. Позивач виховує добре дитину, нічого поганого свідок про батька не може сказати. Мати не приймає участі у вихованні дитини, приходила декілька разів за 7 років. [PERSON] сам виховує дитину. Мати на свято подарунків не надавала, на святах свідок її не бачив. Якщо дитина хворіла, батько займався лікуванням. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що проживає в одному будинку з [PERSON] . Знає його 10 років. Дитина проживає разом з батьком .Вихованням дитини займається [PERSON] та його мати. За ці 10 років що живе там не більше 10 разів бачив мати. Мати не приймає участі у вихованні дитини. Батько виховує дитину, матеріально забезпечує, до садочка бабуся водила, [PERSON] забирав. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні пояснив, що є сином відповідачки [PERSON] від іншого чоловіка. Знає [PERSON] з самого дитинства, він його вітчим. Мати дуже рідко проводить час з [PERSON] , де вона мешкає він не знає, чим займається також не знає. Мати спілкується з ним, але вона дуже рідко може щось принести, речі якісь, шоколадку один раз на місяць. [PERSON] не працює та скоріш за все вживає алкогольні напої. В телефонному режимі [PERSON] спілкується з [PERSON] . Зараз він мешкає з [PERSON] вже рік, до цього мешкав з маминим хлопцем та переїхав до [PERSON] , бо це його родина. Пояснив, що відношення до [PERSON] у нього дуже добре, називає його батьком. Відповідно до наданого до суду висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 року за № 1065, зазначено, що під час перевірки встановлено, що [PERSON] ніде не працює, не бере участі у вихованні та забезпеченні дитини, не має постійного місця проживання. [PERSON] має сина від іншого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який був свідком вживання [PERSON] наркотичних речовин. Мати інколи телефонує сину, але матеріально його не забезпечує. 30.10.2024 року [PERSON] у своїх письмових поясненнях зазначила, що має двох дітей, але проживати та займатись їх вихованням не має можливості тому, що відсутнє власне житло та безробітна, зараз вона проживає у свого батька при церкві у селищі Тік Апостолівського району Дніпропетровської області. З донькою [PERSON] не проживає з 2015 року, на утримання доньки надавала кошти у міру сил, з позбавленням батьківських прав погоджується. В інтересах дітей виконком Покровської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини. За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved